62 --‑

Z Vrchlabí. V děkanském chránnt Páně v posledních letech a o největších svátcích pro-vedeny byly mše od Zangla, Brossiga, Kaima, Mitterera, Schweitzera, Witta, Haberta a jiných dílem s hudebními nástroji, dílem bez nich. O tttarianských svátcích cenou poctěná mše »Salve Regina« od Stehlea, v obyčejných nedělích církevního roku 2-, 3- a 4hlasé mše rozličných skladatelů s hudbou neb bez ní, přijatých do seznamu skladeb Cecilianské jednoty. V adventu a v postě z Ordinarium Missae chorální mše, >,Aspergesa jednohlasá responsoria. Offertoria pro celý církevní rok dílem z knihy motett pro 4hl. smíšený sbor od Stehlea, díiem z přílob k »Musica sacra« a k »Flíegende Blátter fůr kath. Kirchenmusik«, 2-, 3- a 4hlasně s průvodem varhan nebo bez něho, responsoria 4hlasá. Pro dobu vánoční 2-, 3- a 4h1. písně vánoční z Cecilského katalogu. Ve sv. témdnu pašijové zpěvy od J. B. Molitora. Na zelený čtvrtek Graduale a Offeriorium 4hlasně od Witta. Na velký pátek a bílou sobotu Tractus (. a II., verše a Tractus, antifony a Magnificat, vše 4hlasně od Witta. Na velký pátek večer: »Stabat mater= od Witta a Rheinbergra, 14 štací křížové cesty od Witta, »Sedm slov Kristových na kříži« od Molitora, Kantáta velkopáteční od Kammerlandra, »Kristus na hoře olivetské« od Etta s průvodem varhan a bez něho. Pro májovou pobožnost písně z Cecilianského katalogu 4h1. bez príívodu varhan, 1-, 2- a 3hlasně s průvodem varhan.
Z velké Úpy. Ku ctěnému vyzvání podá-vám zprávu o činnosti zdejšího chrámového sboru : Mnoho se zde dělati nedá, poněvadž jen v zimě lze pravidelně cvičení konati. V létě hledají svobodné dívky a tedy též zpěvačky živobytí své v horských hostincích jak v Čechách tak i v pruském Slezsku, a nepřijdou celé léto domů. V zimě zas poškozují se zkoušky bouřlivou povětrností a vánicemi a velikou vzdáleností jednotlivých po-horských skupin bud (stavení) od kostela. Mnohý pěvec a zpěvačka bydlí tři čtvrtě až jednu hodím cesty daleko od kostela. Brzy chybí ten, brzy onen a tím trpí pokrok ve zpěvu. Následkem toho nutno v kostele provésti lecos posud ne-dosti připraveného.
Nicméně v posledních 3 letech mimo jiné nově nastudovány tyto skladby : Mše: Ku poctě sv. rodiny pro smíšený sbor s průvodem nástrojů od Deschermeiera, Missa »Cunibert« pro smíšený sbor a varhany od Rarnpisa, mše ku poctě božského dítěte Ježíš pro smíš, sbor a varhany od j. Schweitzera, mše ku poctě sv. Cecilie pro smíš. sbor a hudební nástroje od Jos. Gůttlera, císařská mše z Es pro smíš. sbor a hudební nástroje od Gúttlera, Missa in hon. se. Hedwigis pro smíš. sbor a hudební nástroje od Jos. Steina, Missa in hon. Ss. Angelorum cus!odum pro smíš. sbor a varhany od Jos. Grubra, mše ku poctě sv. Fran

tiška pro smíš. sbor a varhany od Jos. Haberta, mše ku poctě sv. Paukracia pro smíš. sbor a var-hany od Jos. Zangla, Missa »lesu Redemptor« pro smíš. sbor od Ad. Kaima.
G r a d u a l i a některá ze sbírky gradttalií pro smíš. sbor od Stehlea. O f f e r t o r i a některá z příloh hudebních k »Flíegende Blátter«. »Pange 1 i n g u a« několik pro smíš. sbor od Etta, Jaspersa, Adelgassera a jiných. C h o r á 1: Dvě mše z Cantica sacra od Etta-Witta. Dvoje litanie ze Singenbergrovy knihy varhan. — Cvičí se motett: »Popele meus« od Vittoria a všeobecné nešpory ze sbírky Cantica sacra.
Zpěv l i d u : Odstranil jsem píseň Haydenovu »Zde v skroušenosti padáme« a zavedl ze Singenbergrovy knihy varhan (text dle Proschwitzra) 1 píseň k nejsv. Svátosti, dále 1 píseň pro advent, 2 pro vánoce, 3 písně postní, ] pro křížovou cestu, 1 pro velikonoce. Vedle těchto písní zpívají se i jiné dříve nacvičené, tak o všedních duech církevního roka vždy zvláštní píseň.
Jan Gottstein, farář.
Z Maršova pod Sněžkou. Navrátiv se z Runa, ze školy Obecné Jednoty Cecilské pro církevní hudbu, pojal jsem pevný úmysl, jen ta-kovou církevní hudbu pěstovati, jakou jsem tam dokonale slyšel přednášeti, přesnou hudbu církevní. Šfastuou shodou okolností obdržel jsem tehdáž ihned varhanické místo v Jablonném, kde jsem za vedení tamního veledůstojného pana vikáře Tschórcha, horlitele pro přesnou církevní hudbu velezasloužilého, na reformní práci tíčastniti se mohl. Ač odevšad proti reformě se brojilo, postupovala tato přece vítězně ktt předu a již po krátké době zaznívaly na tamním kůru na místě dřívější nedůstojné hudby, ušlechtilé skladby Hallerovy, Wittovy, Stehleovy, Mittererovy atd. a došel i ctihodný chorál piné platnosti. Mám za to, že ještě nyní udržuje se tam posvátná hudba na přiměřené výši.
Touže po širším oboru činnosti, převzal jsem v květnu r. 1897 řiditelství kůru v Maršově, kde jsem zastihl poměry na kůru takové, jaké bohužel shledáváme ještě na přeumohých irech jiných. Sbor kostelní sestával z jedné sopranistky sice dosti dobré, avšak často vrtochům podléhající, z 2 nejistých hlasů altových, z chraplavého tenoru, z jednoho dýchavičného bassu a ze 4 tympanů. Ovšem nechyběly i obligátní plechy a marasmem i rozladěností postonávající varhany velice trapně dráždily nervy mé. Zpěvní materiál sestával z množství skladeb od Diabelli, Dreyera, Biihlera, Schiedermeyera, Heisslera, Fiihrera atd., při nichž se svolením důst. farního tířadtt po dlouhý čas vařil jsem svou odpolední kávu. Mimo tyto za-stoupeni byli ještě František a Ignát Reimanu, Giittler a Geppert, Sch&pf a Zangel. Tito dva poslední zjednali si za mého vedení zvláštní popularity, poněvadž jsem je za nejlepší z oněch