- 55 —

23.	Všeobecně sluší zavrhnouti jako nešvar největší, má-li se při úkonech církevních liturgie za podřízenou a jako za hudbě sloužící; kdežto naopak hudba jest jen částí liturgie a pokornou její služebnicí.
VIII. HLAVNÍ PROSTŘEDKU.
24.	By přesně provedeno bylo, co zde ustanoveno, ai biskupové, jestlíže toho ještě neučinili, ustanoví ve svých diecésích zvláštní komisi z pravých odborníků v hudbě církevní složenou, které, tak jak za vhodné uznají, budiž svěřen úřad bdíti nad hudbou v jejich kostelích. At nehledí jen k tomu, by skladby o sobě byly dobré, ale aby též odpovídaly silám zpěváků a byly vždy dobře přednášeny.
V seminářích kleriků a v ústavech církevních, dle předpisů sněmu Tridentského, ai se ode všech pěstuje s přičinlivostí a láskou gregorianský výše zmíněný zpěv tradicionelní, a představení ai horlivě povzbuzují i chválí v té věci jinochy sobě poddané. Týmž způsobem, kde jest to možno, ai podporuje se mezi kleriky založení š k o l y pěvecké (Schola Cantorum) za i.íčelem zpěvu posvátné polyfonie a dobré hudby církevní.
V pravidelných přednáškách o liturgii, o mravovědě, o právu církevním, které konají se studujícím theologie, ai neopomíná se připomínati ty věci, které zvláštní vztah mají ku principům a zákonům hudby církevní, a ai jest snaha do-piniti učení to nějakým zvláštním výkladem o aesthetice hudby církevní, aby klerikové nevycházeli ze semináře neznalí všech těchto pojmů, tak nutných k úpinému vzdělání církevnímu.
Na starosti budiž, aby znovuzřízeny byly, alespoň u kostelů hlavních, dřívější školy pěvecké (Scholae Cantorum), jako se již stalo s nejlepším výsledkern na velmi mnoha místech. Horlivému kleru není nesnadno zříditi takové školy i u kostelů menších a na venkově, najde též v nich prostředek velmi snadný shromážditi kolem sebe dítky i dospělé k jejich vlastnímu prospěchu i ke vzdělání lidu.
At udržují i podporují se, pokud nejlépe lze, vyšší školy hudby církevní, kde již stávají a necht pomáhají se zakládati, kde ještě nejsou. Jest velmi důležito, aby církev sama péči měla o vzdělání svých učitelů, varhaníků a zpěváků, dle pravých zásad umění církevního.
IX. ZÁVĚR.
29.	Na konec doporučuje se řiditelům kůru, zpěvákům, osobám duchovním, představeným seminářů, ústavů církevních a společnosti řeholních, farářům a před-staveným kostelů, kanovníkům kollegiátním a kathedrálním a především Ordinariům diecésí, aby podporovali se vší horlivostí moudré tyto reformy, po kterých již dlouhý čas touženo a ode všech svorně voláno bylo, by v pohrdání nepřišla sama autorita církevní, která opětně je předkládá a znovu nyní s důrazem připomíná.
Dáno v Našem sídle apoštolském ve Vatikáně, v den svaté panny a mučenice Cecilie, 22. listopadu 1903, v prvním roce Našeho Pontifikátu.	Pius X.
DEKRET KONGREGMCE 5VMTÝCH OBARbu.
URBIS ET ORBIS.
Sanctissimus Dominus Noster PIUS Papa X M o t u P r o p r i o diei 22 Novembris 1903 sub forma I n s t r u c t i o n i s de m u s i c a s a c r a venerabilem Cantum Gregorianum iuxta codicum fidem ad pristinum Ecciesiarum usum feliciter restituit, simulque praecipuas praescriptiones, ad sacrorum concentuum sanctitatem et digni-