32

Drobné
Nlferých vydání chorálních jesf nyní užívati při bohoslužbě? Tato otázka vyskytá se nyní přes tu chvíli v soukromých dopisech, redakčních listárnách i rozhovorech. Dr. Haberl sám prohlašuje v posledním čísle »Musica sacra«, že dekretem kongregace rihi ze dne S. ledna t. r. liturgické knihy Pnstetovy (Gradnale romanunr, Vesperale, Ceremoniale episc. etc.) o f f i e i e l n í h o rázu naprosto pozbyly. A jiné vydání dosud výslovně schváleno není. Solesmenské knih v nynější formě také asi schváleny nebudou; nejsout ani všechny ještě tiskem hotovy a sami staří zastanci jejich změnám (zejména co do složitých jubilací) nejsou na odpor. Professor při chorální akademii university frýburské, dr. Petr Wagner, pořizuje zcela nová vydání na základě tradicionellnícll rukopisu německých a byl za to zvláštním dopisem J. Svatosti pochválen -- více však se v listu neprohlašuje. Sv. Otec sám od-volal sice všechna dosavádní privilegia Pustetových vydání ; přeje si všeobecně vydání tradicionellních, předmedicejských ; avšak konečné rozhodnutí odloženo až po vyslechnutí rady a náhledu jednotlivých biskupu. Patrno tedy, 2e nyní dovoleno užívati ohon vydání: řezenského i solesmenského.Tohotonáhledu jsou ostatně dosud obě strany i jejich orgány. Doufejme, že »30tiletá válka chorální« a celý »Staatsreich Pia X.a, jak nové dekrety a jimi vy-volané hnutí Edgar Tinel nazývá, snad již při nastávajícím jubileu Rehoře I. bade skončena. Že mysli jsou nyní na obou stranách svrchovanou měrou napjaty, mohl by jen slepý neviděti. Haberl na př. mluví se své strany o »sacrificium intellectus«, kdežto Francouzové Němcúnl strouhají mrkvičku a mluví o druhém »Sedanu« ; nám zdá se obé nemístné: jedni sice prohráli - - druzí však ještě nevyhráli. Největší škodu měl by ovšem Pustet. A že vydání benediktinská také rozšíření zasluhují, k tonu přisvědčiti není věru ještě třeba »Žertvy rOZUtlllt«,	I'. F_n itiatt Pauhtter.
tBeefhoven a -- Schiedermayr. V létech dvacátých nlinulého století řídil kíir liueckého dónnt ze zvláštní ochoty a záliby jakýsi vysloužilý vojenský setník. Varhaníkem dómu byl tehdáž

zprávy.
známý J. B. Schiedermayr, který byl zároveň kapelníkem při divadle. Proto bylo i v kostele často slyšeti motivy a thémata z oper. Z té doby vy-pravoval slavný malíř, Bedřich Anunerling, synovec jmenovaného setníka, nynějšímu kapelníku a varhaníku při dómu lineckénr, Karlu Waldeckovi, tuto událost, kterou hudební spisovatel Bedřich Waldeck sděluje v lineckénr denníku »Tagesposta : »Při pontifikální mši objevil se kdysi na kíiru lineckénr cizinec, ani nepozdravil -- jen zraky více než sluchem sledoval hru Schiedermayrovu, při tom blíže se stále k lavičce u varhan. Když konečně Schiedermayr po biskupském požehnání spustil zase jakési frivolní fhéma, vyhoupl se záhadný cizinec na lavičku, sestrčil s ní varhaníka a sáhl sám do klávesu, vzal takika ihénla Schiedermayrovo tonnrto z prstu, melodicky zjeduodušil, rhytmicky prodloužil a rozšířil, a utvořil z něho nejprve velkolepou, kontrapunkticky pro-pracovanou předehru. Zatím co biskup se modlil díkučinění po mši sv., ozývalo se totéž théma v divukrásnérn Adagiu piném zbožnosti a něhy: když se biskup chystal k odchodu, zaburácelo totéž théma pleno organo jako dvojitá fuga posvátnými prostorami. Všichni mysleli, že Bach vstal z mrtvých, a s úžasem hleděli na vetřelce na varhanách. Schiedermayr stál u lavičky, ne-moha se vzpamatovati ; bylo mu, jako když kluk dostane výprask. Ještě dva dlouho vydržené, majestátní akkordy, závěr a nezvaný varhaník popadl klobouk a již byl u dveří. Na pokyn kapelníka běžel Sch. za ním. Ciz nec věděl, co nru chce a odsekl ostře jediným slovem, načež zmizel ze dveří : „Beethoven !« S rukama sepjatýma, jako ve vidění, ohlašoval zahanbený Sch. celému sboru s uctivostí a zděšením : »Lidičky ! To byl Beethoven! Velký Beethoven to byl !« A celým chrámem i v zástupech před chrámem šlo to v úžase od úst k tístum : »To byl Beethoven! Velký Beethoven to byl!« — Kéž by to byl býval případ poslední! Č) co by se nazlobil ještě dnes veliký Beethoven v našich chrámech a kaplích, kdyby slyšel to světácké dudlání a třískání v pedáht v triolách a šestnácterkách allegro!
Dle »GregoriusUoteR — P. Fin. Paukrrer.

Tleškeré iířívěj~í a oťrrfk~ „ C}villtr– md 1u7 sklrrtíi' r-edakee „ Cyi-i11,7 11 rur Ri rfl. I ínohradccli. c~ S hudební přílohou k číslu 3. a .}.
>CYRILL= vychází šestkráte do roka ve lhůtách dvouměsíčních. Předplatné, které činí poštovní
poukázkou na celý rok 4 K. 40 hal., přijímá redaktor F. J. Lehner na Král. Vinohradech (na
faře), kam i reklamace se zasýlají.
Nákladem vydavatelovým. — »Politika= závod tiskařský a vydavatelský v Praze.