-72‑

světa«, »čtvero ročních časů« a »Návrat 'Ibbiáše« složil rg oper, také několik oper pro divadlo loutkové u knížete Lsterházyho, 32 skladby, mše, motetta atd. pro kostel, 140 symfonicl<ýcli skladeb, 83 kvartetta, přemnoho sonat, pochodu a tanečních kusů, veliké množství koncertů, skoro pro každý jednotlivý nástroj, a pro některý i vice (pro jediný baryton, oblíbený to nástroj knížete Esterházyho, 163 koncerty), pak mnoho jedno- i vícelilasýcli zpěvů atd. Z jednohlasýcli nejznámější jest kostelní píseň »Zde v sl<roušenosti padáme« a pak císařská hymna, která dle nejnovějších výzkumů není nic jiného, než upravená jedna uherská lidová píseň. Haydn jest původcem smyČ-covýcli kvartett a vůbec smyčcové sborové hudby.') A toho druhu jest právě první číslo našeho pořadu. Jest hudební znázornění pátého slova Kristova na kříži: » '__ízním.« I, pizzicata, kterým kvartetto počíná a kterým jaksi tělesná i duševní vyprahlost naznačovati se má, vyznívají coll'arco dva tony, které živě připomínají dvojslabičné české »7.ízním«. — Na to provedli kvartetto pp. učitelé : Gruliclr, Alferi, Marek, Plišta s procítěnou přesností. Po zaslouženém potlesl<u přednesl předseda tuto zprávu:
Jednatelská zpráva spolku, který tak často, jako jednota naše činnost svou veřejně prokazuje, mohla by vlastně od-padnouti. Nebo jest ne pouze přítomným účastníkům této valné hromady, ale celé veřejnosti této farní osady zřejmo, že jednota naše ani v předešlém roce neskládala ruce v klín, nýbrž Že věrna úéeli svému, který si při svém založení vytkla, snažila se dle těch sil a prostředků, kterými vládne, pilně a vytrvale přispěti hřivnou umění svého každý svá-tek a skoro každou neděli k oslavě služeb Božích a ku povzbuzeni v chrámě přítomných. Nebudiž mi za neskromnost pokládáno, že pravím: »pilně a vytrvale('. Jest to maličká nálirada, která sboru našemu náleží za to sebezapření, j& sboru našemu ukládá zpěv bolioslužebný, Že totiž nedostává se sboru našemu jako jiným světským sborům pěveckým i když obtížná skladba v kostele bezvadně se provede, žádné hlučné pochvaly, žádného potlesku, žádných blahopřejných projevů. Toho všeho pěvecký sbor se vzdává a jeho jedinou odměnou jest blalié vědomí

*) Tvrdí tak Gietmann S. J. DMusik-Aesthetik 1900«, str. 188.

vykonaného dobrélio skutku a povede-li se zpěv, radost z pěkného proveden{. Za to jest ale záslulia ochotnického sboru kostelního tím větší, čím jeho působení, nehledajíc ani zisku ani chvály, jest ne-zištnější a čím více jej těší působiti radost netoliko sobě, ale i jiným. -- Jed-nota naše však nehleděla dostáti úkolu svému jen činností zřejmou a veřejnou, ale i činností, abych tak řekl, více vnitřní, zdokonalováním sebe, cvikem svých sil a rozhojněním zpěvné zásoby. Ku skladbám di-íve nacvičeným a během minulého roku častěji provedeným, z nichž se nám skladby domácích mistrů : Foersterů, Sl<uherského, Cainera, Nešvery, Sycliry, Zelinky, Křížkovskélro a j. vždy více líbily, než díla skladatelů cizích, přistoupila loni pro naše síly dosti ne-snadná mše ke cti sv. Václava od Cainera s ohlasy z písně sv.-Václavské. Provedli jsme ji poprvé celou na Hod Boží velikonoční a pak ještě několikráte. Nacvičili jsme také téhož skladatele mši »In ho-vorem D. N. J. Christi« a nové »Yange lingua« od Sailera. Není to mnoho, ale od-povídá to přec původnímu úmyslu našemu, nacvičiti každý rok: aspoň 2—3 skladby nové a tak rozhojniti svou zásobu hudební, která již slušný počet mší, vložek a jiných skladeb vykazuje. A není po-chyby, že s pomocí Boží i letos zas něco nového přibude; ručí za to dobrá vůle, chut i odhodlanost všech členů sboru našelio. I mladistvý dorost náš se tuží, pravda, posud jen v skladbách jednolilasých, ale i v tomto oboru nastane mu letos úl<ol dirležitý. Má-li církevní zpěv lidový, totiž kostelní zpěv český, se povznésti, třeba jest, aby především mládež školní obeznámila se s těmi písněmi, 1<teré obsaženy jsou v nařízeném zpěvníku naší diecése, totiž »Oltáři« a přesně dle nápěvů k »Oltáři« vydaných jim se přiučila, což by asi nejspíše tím spůsobem docíliti se dalo, kdyby zavedla se cvičení společná, t. j. všech žáků dvou neb tří vyšších tříd pohromadě. Když bude mezi těmi žáky aspoň lo hlasů pevných, nápěvu znalých a v nich napřed vycvičených, bude mnohem snáze možná přesnF.mu nápěvu žactvo naučiti. Vy-cvičí-li se za takové náčelníky a vůdce žákovského kostelního zpěvu mladistvý dorost náš, usnadní se tím patrně cvičeni žactva ostatního a ujme se hravě přesný nápěv nejen u mládeže školní, ale poznerláhla i u odrostlých v chrámě přítomných; neb těmto budou zas vy-