-57
že jsi rá -čil za - vr - že - né při - vi - nou -ti k So-bě.
2. V žalu svém zač plakaly	3. Bránu pekel otevřel
sta let otců hlavy,	a hle, Adam prvý
láskou Svojí smířil opět	za Tím kráčel, vykoupený
S)n Tvůj obětavý.	drahou jeho krví !
XIX.
1. Když rol.ů zajel proud, jejž v ráji boží soud určil za Evin hřích, -‑
smyta byla lidská vi-na, ztichly hněvy Boha hospodina.
2. Děl Gabrieli Buli :
Slet v nazaretský lult
k Panně Marii tich;
pozdrav vyřid dívce chudé: Požehnaná matkou Boží bude!
Píseň.
1. Když konec při->el doby lidstva za-vr-že-ní, van bla-hý
					
chvěl i	hro-by,	že no-vá	zá - ř-e	den-ní se v zemské le - je	
ni - vy, a za - čí - na -jí di-vy, jimž rovných v světě není.
Hle, ozářený stojí
anděl v rajské bráně --již peruť níží svoji
až na pozemské pláně, tam 1,ráčí v domek bílý, v něm čelo jasné chýlí: Bud zdráva dívka Páně !