— 46 —

Píseň.
1. I-llučně za-pěj lid-sl: ret: Po-že-hnán buď Na-za-ret,
tt
je - ho ti-chý, chudý stan, v němž si do-mov na-šel Pán.
2. Hle, tam Panna chudičká	v její svaté náruči
Boží bude matička,	nebeský květ rozpučí. VI.
Ho-spo-di-ne, Bo-že, rukou Svo-jí, která ří-dí zemskou pláň, r
všecky hla-ty na-še chraň, ó, bucl' s námi v každém bo-ji
Píseň.		
hN	o‑		
			
1. Ne-po-cho-pí	E - vin syn	hloubky lásky Bo - ží,	jež-to	
• -	R	r	•	40	-	/ i-‑	
			
v pozemské hlo-ží	posla-la	za nás tr-pět Sy-na.	Be-ránek	

šel do-brý a	ti-chý	1<r-ví smýt nevděk náš a	hříchy.	
2. Chodil, učil, láskou jen	nežli šel k Otci svému	v nebi,	
splácel nevděk litý,	ještě volal, člověče, k	tobě :	
za vše na kříž byl vbitý ;	Kdo	mne	znáš,	rád	tě vezmu	
	[k sobě!	
VII.		

		
		
v	Je - zu, prosby slyš,	l:te-ré	le - tí	ve Tvou říŠ	:	k li-du	
své-mu ru - ce mi-lé skloň blíž !