3. S nebe k zemským končinám 4. Za tu lásku mnohou k nám
Syn Boží se snížil,	vždy k Pánu se znejme,
z lásky zmařil tu se sám,	v duši upravme mu chrám,
a nebesa sblížil,	a díky mu přijme.
Pán slávy a lásky srdečné	Bud Kriste Ti láska i chvála,
na výplatu dal se za nás	a na nebi, na zemi květ
z muk pokuty věčné.	Tvá oslava stálá.
II.
Ne - be - sa vy-pra-vu-jí čest a slá - vu Bo - ží, vši - tkni ne-be-šfa-né Bohu své - mu slou - ží, Bo-hu každý služ, kdo po ne-be-sích tou - ží.
	Píseň.	
		-‑	
			
1.
Nebesa i davy hvězd, svět světu to pra-ví: Bůlt jak mocný,	

dobrý jest, i	ja - ká	je-I1lU	slu-ší čest, jej ve-le-bí,	sla-ví.	
2. Chválu Bohu vzdávají	3. Nuž i my se s nebesy	
vš_ch andělu sbory,	do závodu dejme	
slávu Jeho hlásají	s andělskými záplesy,	
a láskou Jeho jásají	vždy Bohu lásky slovesy	
i doly a hory.	na oslavu pějme.	
	III	

Slá - va	Ot - ci i	Sy - nu i Du - chu sva-té	-	mu,	

ja	-	kož	bylo na po-čá-tku,	ny	ní	i	vždy - cky,	
		
i	na	vě	-	-	ky	vělziiv.	A	-	men.	

P í s e ň.
1. Sláva, jasnost, velebnost bud věčné-mu Ot-ci, Sy-nu Je-ho
f
mi-lé-mu, i ta - ké Duchu sva-té-mu, Bohu je - di - nénnt !
2. Díky Bohu radostné i čiňme i pějme:
On se v těle uhostil
a nás vše z hříchL vyprostil,
čest z toho inu vzdejme! Opakuje se Introitus: >íllnozí spravedlivíu.
KYFiIK.
IV.
Dnes po-čá-tek na - še - ho spa-se-ní, když by - lo za-vede-ní, z d'á-blo-va po-ku- še-ní, Bo-že, smiluj se nad mámi!
Píseň.
1. Všickni věr - ní kře - sta - né Bo - hu chvá-lu vzdej-me, z ce - lé du - še od - da - né je - mu po - ctu pěj - me.
2 Dnem i nocí v modlitbách 3. Marje Panny přesvaté
rádi setrvejme	v cnostech následujme,
a pomoci v potřebácli	v víře, v lásce, v pokoře
u Boha ]Nedejme.	pevně, věrně sttijme.
4. Jal: ji anděl pozdravil vděčně pamatujme,
a již Bůh sám oslavil, i my oslavujme l