— 89 —

v nebeské iíši snáze nai Bliti než provésti. Kvej byl huclebníl:, jenž sám o sobě říkal, že když zvučné lzaménl:y jeho »]iin(,u« znějí, i zvířata 1: něnut se hrnou a radostí se chvějí. (Cíuský to Urplieus). Skladby jelio byly prý tal: krásny, že hon-fu-tse (Konfucius), když jednu z nich slyšel, ti•i měsíce na nic jiného nemyslil, ba ani do jídla žádné chuti neměl, ač mu prý nejchutnější pokrmy předkládali. — Příkaz, který tomuto zázračnému umělci Krejovi dal císař Cun, zněl takto: » Ú č dítky velmožů a o to se postarej, aby staly se rozumnými, mírnými, přívětivými, spravedlivými, rozšafuými, srdnatými beze vší krutosti, by vědomy byly sobě vzuešeného stavu svého, však bez pýchy a vypínavosti, aby důstojnost svou liájili a jí sobě vážili. Poučky účelu tomu přiměi•ené básnicky ve verších sestav a nápěvem opatř, aby zpívány a hudbou nástrojů doprovázeny býti molily. Doprovod hudební at pi•iléhá 1:u smyslu slov (do slova tak

praví Plato v Rep. 1:n III. »Nápěv má slovu sloužiti« — ~ioaou>~~iv $Ei ió3 ióYw) a prostě, jednoduše, pi•irozenč se nese; nebo marnivá, planá, přesládlá liudba za nic nestojí Hudba vyjadi•ujc náladu duse; jest-li duše hudebníl:a cnostna, bude též jeho hudba ušlechtilého výrazu pina a spojí duše lidské s duchy nebeskými.« ližasí jsem, slyše tak vznešená` úsudek o hudbě z literatury národa, jehož skutečná hudba podobá se hi•e dítek, z nicliž každé hude svou.«
O jiném hudebníku čínském, zvauéni I{ o-hi, vypravoval mi strážce kabinetu, že byl nejen učitel nové víry, ale i vy-nálezce strunového nástroje »Kin«. — »Bezpečné,« pravil, »v těchto knihách o něm zachované zprávy tvrdí, že lirou na svůj nástroj neprve vlastní mysl upokojiti a do pravé míry pi•ivésti hleděl a pal: teprv se snažil, liudbou též jiné lidi umírněnosti neb čilosti a pi•ičinlivosti nakloniti.« — "1'o opět, pomyslil jsem si, čínský Pythagoras.	(1,J,i-ařucání.)

Obecná jednota Cyrillská.
VÝROČNÍ ZPRÁVY ZA ROK 1900. Morava. Arcidiecése Olomoucká.

Farní Jednota Cyrillská v Prostějově. Pod,Iv, rn zprávu o tom, co jsme v oboru hudby chrámové od poslední zprávy v HCyrillu« uveřejněné učinili. Jsme v Prostějovů tak štastni, že ve sboru chrámovém i v orchestra ochotné účinkuje celá řada sil dokonalých, pro krásnou hudbu nadšených. Síly tyto činí si z toho čest, když mohou k oslavě Boží výkony svými přispěti.
Nejlepším prostředkem ku udržení stálého a spolehlivého sboru jsou pilné zkoušky a stálé do-plňování novými, mladými, vyškolenými silami. Bez práce nejsou koláče, bez práce klopotné nedá se také provozovati důstojná hudba chrámová.
Uvádím seznam skladeb alespořt čelnějšich, které jsme v posledním období nacvičili. Poznamenávám, že skladby s průvodem orchestrálním dávány jsou na kůru našem v obsazení úpinén1. Mše: =Missa Urevis: od F. J. Skuherského, Missa ain hon. sc. Eugenii:, op. 76, pro smíšený sbor pětihlasý s průvodem orchestru, Mše C dur pro soli, smíšený sbor a orchestr od L. v. Beethovena, Mše Cyrillo-Methodéjská pro smíšené hlasy s průvodem varhan a též s průvodem orchestru, Mše .k uctění sv. Jana Křtitele= od Schweitzera

a > Missa LorettaR pro smíšené hlasy s průvodem varhan a malého orchestru od V. 1Zíhovského. P.ozecvičena jest nejnovější práce mistra Nešverv lIissa nin ltou. se. Theocíori,, dílo veliké ceny uměleclzé. Vložky: =Regina coeliK od Tinela, =Ave, rcgina coclorum= od téhož, =Veritas ntca< od Bibla, nConfiteUuntur coeli<, od Witta, nDilexisti+. od Cainera, =Ecce sacerdos magnusn od Rampisa, sbor úvodní a basové solo z Pašijí od Perosiho (basové solo zpíval výtečný pěvec pan J. Hummel, člen opery). »Tui sunt coelir, >Ascendit Deus., Terra tremuit« a AReges Thar:is< od Grubera. Mimo to nacvičeno a dáváno bylo velkolepé rTe Deump od Tomáška.
Výbor Cyrillské jednoty sestaven jest následovně: Protektorem jest vdp. L. Iloffmann, farář, jednatelem a pokladníkem pan Aug. Jiříček ml., sbormistrem řed. kůru E. Ambros. Členové výboru jsou pp.: Ign. Pacholík, prof. J. Geiger, V. Manhardt, T. Navara, A. Tušek a K. Wichterle, továrník. Členů činných jest 40, přispívajích 30. Žákyné a žáci městské hudební školy súčastňují se též huclby chrámové.
Ezechiel Ambros, i-editel kúru.