-72

Similique ratione non potest Nobis non probari vester ille in conquirendis vulgandisque veteribus de eo genere monumentis tam operose tacnque constauter insumptus labor. Quorum laborum fructus varios videmus iis cousig.tatos voluminibus nec saue paucis, quae Nobis grato admodum munere cliversis temporibus misistis, quaeque late jam, Lit accepimus, iu luce atque oculis liominum versantur, ac multifariam quotidiano recipiuntur usu.
Omnino quidquid suscipitur studii in liac illustranda augendaque rituum sanctissimorum comite atque adiutrice disciplina, daudum laudi est, non solum propter ingenium et industriatn, sed etiam, quod longe maius, propter speratum divini cultus incren:entum. Siquidem gregoriani concentus prudentissime sunt sapientissimeque ad iliumivandum verborum sententias iuventi, atque inest in eis, si modo adhibeantur perite, magna vis et inirifica quaedam mixta gravitati suavitas, quae facile illapsa audientium iu auimos pios ciere motus cogitationesque salutares alere tempestive queat.
Quotquot igitur sunt, praesertim ex alterutro ordine Cleri, qui se posse aliquid in liac vel scientia vel arte sentiant, pro sua quamque facultate elaborare omnes convenit sollerter et libere. Salva quippe caritate mutua et ea, quae debetur Ecclesiae obtemperatione ac reverentia, multum prodesse multorum in eadem re studia possunt, ut vestra ad ltanc diem.
1)ivinorum munerum auspicem, itemque paternae beuevolentiae Nostrae testem tibi, dilecte fili, sodalibusque tuis apostolicam beuedictionem peramanter in Domino imperticuus.
Datum Romae apud S. Petrum, die XVII. ílaii, Anno MllCCCCI. Pontificatus Nostri vicesimo quarto.
Leo PP. XIII.
L obsahu listu samého dosti patrno, í".e to není pouze soukromá pochvala, nýbrž že jest zvláštním uznáním a odporučením tradicionelníclt melodií. To vy-svítá ze slov : »kteréž, jalo se dovídáme, již daleko široko jsou známy, ano n amnoze i v denní upotřebení při-j a t y« ; a dále: »nýbrž také — což dalece důležitějším — z ohledu n a zvelebení bohoslužby, jehož lze se nadíti«. Konečně svědčí i to o listu ne pouze soukromém, že sv. Otec povzbuzuje zde k pihié práci na poli chorálu

Podobně nelze nám neuznati práci, kterouž talc pilně a vytrvale vynaložili jste na prozkoumání a uvei-ejuění starých toho druhu památelc. Rozmanité plody těchto prací vidíme uloženy v oněch za-jisté nemalého počtu svazcích, kteréž co přemilý dar v různých dobách jste Náui poslali, a kteréž, jalo se dovídáme, již daleko široko známy, ano namnoze i v denní upoti-ebení přijaty jsou.
Vůbec zasluhuje pochvalu každé studium, poclniknuté ]c objasnění a rozkvětu tohoto umění, nápomocného to průvod-čího nejsvětějších obřadů, nejenom že může se tu ukázati nadání a pracovitost, nýbrž také -- což dalece důležitějším — z ohledu na zvelebení bohoslužby, jehož lze se nadíti. Jsout řehořské zpěvy k osvětlení smyslu slov velmi dovedně amoudře vynalezeny, a jest v nich, jen když znale se jich užívá, veliká moc a podivu-hodná s vážností spojená příjemnost, kteráž vplynuvši v mysle posluchačů snadno může buditi v nich v příhodný čas zbožné pocity a spasitelué myšlénky.
Kdožkoliv tedy, hlavně z toho neb onoho řádu duchovenstva, myslí, že by v této vědě či v tom umění něco do-vedli, ti nechat dle vlastní síly se při-činí, horlivě a nerušeně. Zachová-li se totiž vzájemná láska a povinná Církvi poslušnost a úcta, mohou snahy mnohých, v jednom a témž oboru soustředěné, veliký užitek přinésti, jako vaše po dnes.
Co záruku nebeských darův a zároveii na důkaz Naší otcovské přízně udělujeme tobě, milovaný synu, i spolu bratřím tvojint milerádi v Pánu apoštolské požehnání.
V Rímě u sv. Petra, dne 17. května rolcu igot ve dvacátém čtvrtém roce Našelio Pontifilcátu.
Lev PP. XIII.
nejenom benedilctiny solesmenské, nýbrž i světské cíucltovenstvo (»Quotquot igitur sunt, praesertim e x a 1 t e r u t r o o rdine Cleri«).
Ze hudební časopisy, stojící na straně solesmenskélto vycláni, přikládají tomuto listu dalekosáhlého významu, není se co diviti. Ale byli jsme překvapeni, když i některé vědecké časopisy přinesly o něm posudek téměř strannický. Talc vyslovila se římská, Jesuity pořádaná »Civiltá cattolica«, že tímto brevem uvedena otázka chorální na zcela jiné