-6g
Doba adventní.
(Podle ,Církevního roku" Guérangerova.)
Podává Karel Vrátný.
z. Mystika adventu.

V čase adventním zabývá se Církev tajemstvím přícllodu Syna božího na tento svět. To tajemství jest jedno, pokud se týká osoby, jež přichází, nebot pokaždé jest to týž Syn boží; jest však trojí, přihlédneme-li k jelio olzolnostem, nebot Církev uvažuje, že Svn boží při-chází v trojí rozličné době a trojím rozličným způsobem.
»l'rvní jeho pi•íští,« praví sv. Bernard ve své páté adventní řeči »jest v těle a v slabosti, druhé v duchu a moci, třetí ve slávě a velebnosti.«
Takové jest tedy, tajemství, mysterium, doby adventní. Slyšme, co praví Petr de Blois o těchto ti•ech způsobech pi- ti Kristova ve třetí řeči »cle Adventu«, -Třikrát,« praví tam, »přichází Pán k nám; po prvé v těle, po druhé v duchu, po třetí jalzo soudce. První pi §tí bylo v noci podle slov evangelistových „U půlnoci stal se křik.« Toto příští již patří do minulosti. Kristus by1 již v těle na zemi a obcoval s lidmi. Nyní jest doba jeho druhého příští. llobře tedy vizme, abychom byli vždycky talzoví, aby mohl k nám pi•ijíti. Ou zajisté řekl, že milujeme-li jej, přijde k nám a bude v nás přebývati. Tento druhý příchod jest tedy záležitostf, která jistýul způsobem jest nejista; nebot kdož jiný než Duch boží zná ty, kteří náležejí Bohu. Ti, jejichž touha se nese za věcmi nebeskými, vědí arci, kdy přichází, ale nevě(-í, odkud přichází a kam jcle. ',e přijde i po třetí, o tom nikteralz nelze pochybovati, ale velice nejistý jest čas, kdy přijde, právě tak jako nic není jistějšího nad smrt, a nic nejistějšího nad den smrti. »V téže chvíli,« praví apoštol, »když budou říkati : pokoj a bezpečnost, tedy rychle přijde na ně zahynutí jako bolest na ženu těhotnou, a neutelzou.« První tedy příští bylo pokorné a skryté, druhé jest tajné a piné lásky, třetí bude zjevné a hrozné. 1'ři svém prvním pi•íšti byl Kristus od lidí nespravedlivě odsouzen, ve svém druhém příští nás ospravedliluje, dávaje nám svou milost, při svém třetím příští bude všecko souditi podle zásad věčné spravedlnosti. Jsa beránkem v prvním příští, lvem pak v posledním, jest ve svém druhém příští laskavým přítelem.«

Tyto okolnosti Církev majíc na pa-měti, v adventě se slzami a toužebností očekává prvního příští Páně. Proto bere ze svatých lzuih dávných proroků nadšené výlevy jejich touhy a pi@ipojuje k nim své vlastní modlitby a prosby. V ústech Církve toto vzdycháni po NIessiáši není pouliou vzpomínkou na touhu dávného lidu israelského. Vzdechy ty mají v sobě opravdovou moc, zřejmý vliv na veliký skutek nesmírné dobroty boží, která se ukázala, když Bůh Syna svého poslal na tento svět. Nebot od věčnosti slyší Bůh mo(llitby, které Církev od svých počátků až na konec věků vysílá l: jeho trůnu, slýchal je spolu s úpěním Starého zálzoua, a slýchav je a vyslyšev, poslal na zemi onu požehnanou rosu, která dala vypučeti Spasiteli.
Církev touží také po druhém pi•íští, které jest prvnílio náslcdkem, a které, jalo právě jsme viděli, záleží v tom, že ženich navštěvuje svou nevěstu. Rok co role opakuje se o vánocích tento druhý příchod a nové narození Syna božího zbavuje věřící jha otroclzého, které chtěl nepřítel vložiti na jejich šíje.') Církev tedy žádá si v adventě, aby ji navštívil ten, jenž jest hlavou její a jejím ženi-chem. " ádá tohoto přícllodu i pro pi•edstavenstvo Církve i pro jednotlivé íidy, z nichž nělzteří jsou živi, jiní sice mrtvi, ale mohou býti probuzeni opět k životu; žádá ho i pro ty, lzteří nemají sní společenství, konečně i pro nevěřící, aby se obrátili k světlu pravému, které i pro ně svítí. Vyprošuje pal<: si Církev toto milostivé a neviditelné pi•íští týmiž slovy, kterými prosí o jeho příchod v těle. Nebot nehledě k rozličnénw způsobu dvojího tohoto přícllodu, postavení človělza jest totéž. Syn boží byl by marně přišel před {goo lety na svět lidsizéllo pokolení navštívit a vykoupit, kdyby znova ne-přicházel pro každého z nás, v každé chvíli našeho života, aby nám přinášel a v nás pěstoval onen život nadpřirozený, jehož původ jest pouze v něm a v jeho božském Duchu.
Ale toto rok co rok se opakující navštívení ženichovo Církvi nestačí. Tou‑

') Kollekta o vánocích.