-25

Crescenciové značky poukazují k positivné a decrescendové lc negativné stránce motivů. Kolmé čárky, po způsobu od-dechů, označují konce motivů.
Dvoudílný takt o jednotlivých rázech připouští tyto motivy:
C C C
2	1	1	I Í	I	I I
(jsou motivy zdvihové),

o il o ~i o o,2	I	I
(jsou klesové motivy).
Rozložením na 2 podružné doby po-vstanou zase tvary:
	2rlo ~o 1 0ll`IIIII	1' p
2 CI _~- CI I C ~ CI ř I
2 rirrrlrÍrrrl rr rrl•rirrl~

— I' -- ,
2 rrr r rr~ rli rrr r	rli
Uvedené právě způsoby hodí se také na 4 takt.
Takt trojdílný vykazuje tvary:
•I I • I!1	~i I • /I I I •I • I II
4	'I	I	I	iiI
ri	~II	I	I	II	I	I	!i	I	I
–~ I I I I I • I I I I • i l ~
4	1	I	I	I	li
3 C C

• • / . / • / •
Í	i	~	I	I	I	I	i	l	~	r
3	—
3 C ~ C ~ C Í a I,
4 • • • I • • • • • • I	I	I
(Pokračování.)

O mešních zpěvech bohatě melodických.
Podává P. Method Vojáček, O. S. B. (Pokračování a (lokončení.)

Offertorium na první neděli adventní vyjadřuje pevnou důvěru v Boha.
PS. 24. Ad te levavi animam meam: Deus meus, in te confido, non erubescam : neque irrideant me inimici mei : etenim universi, qui te exspectant, non confundentur. Lalm 24. K Tobé pozdvihuji duše své: Bože můj, v Tebe důvěřím, necht nejsem zahanben, a at se mi neposmívají nepřátelé moji; neb žádný z těch, kteří očekávají Tebe, nebude za-hanben.
Offertorium mše zádušní za-chovalo si původní formu, skládajíc se z antifony a verše, bezpochyby z té pří-činy, že při bohoslužbě za zemi-elé nejdéle se udržel obyčej přinášení obětních darů. Odtud se též vysvětluje, proč právě při zádušních mších konají se z pravidla ofěry. Ježto častěji přichází zpívati Offertorium ze mše »Requiem«, podáme je také ještě se stručným výkladem.
llomine Jesu Christe, Rex gloriae, libera animas omnium fidelium defunctorum de poenis inferni et de profundo latu: libera eas de ore leonis, ne absorbeat eas tartarus, ne cadant in obscurum : sed signifer sanctus Michael, repraesentet eas iu lucem sanctam : Quam olim Abrahae promisisti, et semini ejus.

V. Hostias et preces tibi, Domine, laudis offerimus : tu suscipe pro animabus illis, quarum liodie memoriam facimus : fac eas, Domine, de morte trausire ad vitam : Quam olim Abrahae promisisti et semini ejus.
(Pane Ježíši Kriste, Králi slávy, vy-svobod duše všech věrných zemřelýcli od muk pekelných a od hlubiny propasti: vysvoboď je z jícnu lva, aby, jich peklo nepohltilo, aby v temnost ne-upadly; ale at vůdce svatý Michael uvede je k blaženému světlu, kterés druhdy Abrahamovi přislíbil a potomkům jeho. V. Oběti a modlitby chvály přinášíme "Tobě, ó Pane; přijmiž je za duše, jejichž památku dnes konáme; dejž jim, ó Pane, ze smrti vejíti do života, který jsi druhdy Abralamovi přislíbil a potomkům jeho.)
Někteří bohoslovci praví, že slova Offertoria tohoto platí o očistci, který se zde vyrozumívá slovem »infernus«, jež značí vlastně »peklo«. Očistcem vyrozumívá se prý také »jícen lva«, do jehož chřtánu bývá duše takořka vhozena, a místo »temnoty a Hrůzy«. Svatý pak archanděl DIichael, vůdce vojsk nebeských, má uvésti duše z očistce do říše nebeské. — Jiný pravděpodobnější názor jest, že cirizev prosí zde Boha, by duše