— 2~ —

tisíců let rozličnýcÍt změn. Yůvoclně obsaliovala stupnice čínská, jak výše praveno, vycházejíc od tonu f, pouze 5 tonů : f, g a, c, a1; z nichž každý měl své zvláštní jméno a svůj význam. "ion f ku př. slul »kung« a nápěv založený na tomto tonu, jsa velebný a vznešený, znamenal císaře; ton g jmenoval se »čaug«, nápěv z něho, ostrý a přísný, značil ministra; ton a, zvaný »kio«, jemný a mírný, znamenal poslušný, poddaný lid atd. --- Hudby mi-lovný carevič %Caj-ju« přidal půltony h a e, zvané »prostředník« a »vůdce«, poněvadž, nejsouce samostatnými (t. j. celými) k následujícím tonům c a f, od nichž jen půl tonu vzdáleny jsou, pouze vedou a je sprostředkuji. Bez těchto dvou tonů,« pravil císařský princ, »není žádné pravé hudby.«Lastancové staré stupnice opřeli se tomu i•kouce : »Tyto dva tony do stupnice vtěsnati je tolik, jako při-dati ruce prst šer.tý. « Ne proto úmyslu princově se protivili, jako by jim oba tony posud zhola neznámy byly; vždyt nejen tyto dva, ale i ostatní půltony přirozené stupnice v čínské nauce hudební od starodávna, prý již od časů Liug-luna, jak svrchu uvedeno, povědomy byly; ale v liudbě skutečné se jich neužívalo. Proto dělali protivníci obstrukci; neb Cri'ian, jak známo, na zvyku_ starobylém lpí. (Patrno to i ze slov Cíňaua, přívržence boxerů, který roku tgoo z jara v Londýně novináři na dotazy jeho pravil: • K čemu nám třeba železnic? Naše povozy nám úpině stačí. Poštu obstarávají nám naši běhouni zcela správně. — My o Vaše tovary a plodiny nestojíme; čeho potřebujeme toho v zemi dostatek máme a dovedeme si zhotoviti sami. — Vy považujete práci za obtíž, za břímě ; nárt jest nejen pramenem výživy ale i zábavy, našemu duchu jest potřebou. — Vy západníci se chlubíte svou vzdělaností a zapomí

náte, že naše jest o tisíce let starší atd.). — Carevič Caj-ju nicméně, maje v půl-tonech velikou zálibu, vřadil je ve stupnici a sestavil škálu o 12 tonecli: f, fis,
g,	gzs atd., z nichž každý nazval »ly«, tolik co »zákon«, ' e však byly nápěvy starých liymnů čínských složeny v toneclt pouze celých, nehodila se k nim stup-nice s půltony i rozvedena byla opět dvanáctitonová stupnice ve dvě, z nichž každá sestávala pouze z celých tonů, tímto způsobem: rada prvá obsahovala tony: f, g, a, h, cc , dis; řada druhá tony: fis, gis, azs, c, cz`, e. — Tony řady prvé sluly dokonalé (yang), řády druhé nedokonalé (yn), což opět symbolicky naznačovati mělo názor Cíňanů, že dokonalému odpovídati musí něco nedokonalého, jako nebi, slunci, muži atd. odpovídá země, měsíc, žena atd. --- Pravda, že postup v celých tonech stupnicí ve vlastním slova smyslu není. Proto spojil obránce půltony, princ Caj-ju, na novo oba druhy tonů a zavedl pomocí 36 bambusových píštal tonovou soustavu o 12 hlubokých, 12 středních a 12 vysokých »ly«.
Později ustálila se stupnice tonová o 14 tonech, počínající tetrachordem :
h,	c, d, e, postupující dále oktávou a končící třemi tony nad oktávou. Poněvadž pak každý z 12 »ly« může býti základním tonem nějaké stupnice a každý »ly« v této stupnici sedmkrát místo své mě-niti může, čitá hudba čínská 12 X 7 = 84 toniny. Ton, pokud vyjádřiti se má po-měr jeho lc jinému tonu, sluje »yn«, nápěv nazývá se »yo« ; spojení obou slov »yn-yo« znamená po čínslcu hudbu.
Více než tyto přeměny hudební soustavy čínské líbilo se mi, co ze spisů čínské hudební knihovny králevicovy předčítal a vykládal mi moudrý Cíiiau o mravní ceně a důležitosti hudby vůbec. Než o tom budoucně.

O přednesu hudebním vzhledem ku vícehlasé
hudbě církevní,
Přednesl na exerciciích Cyrillských v Hradci Králové Frant. Jirásek, ředitel kůru v Jičíně. (Pokračování.)
F r á s e povstane sloučením nékolilca vidla na dva nebo čtyři, výjimečně i na krátkých talctových motivů. Další nto- tři takty.
tivy bývají samy o sobě již dosti často P e r i o d a utváří se za sloučení někosamostatnými tvary rhythmickými, tudíž lika fras v zaokrouhlený a úpině samofrasemi. Rozsah fras obmezuje se z pra- statný rhytlimický útvar. Pravidelná pe-