Ij

lehlivý seznam a o výsledku referováno třeba o vikariátních konferencích.
A myslím ještě něco. Připomínám však napřed, že nechci tím dáti nikomu nějaké jho, poručníkování; je toho bez-toho až dost. Já myslím to jinak. Neodporučovalo by se při vikariátních visitacích k protokolu visitačnímu při-kládati také seznam skladeb, které byly viibec za ten rok nově nacvičeny, a jaký repertoir za celý rok byl? Jsem pře-svědčen, že by tak mnohá často tajená práce duší skromných musela býti pi•ivedena ku platnosti, aby viděti musili všichni, i ti, co nedbají. Myslím, že by tím vážnost horlivých pracovníleů velmi získala, jak si toho v piné míře zasluhují.
Působení toto krátce nastíněné bude od nás ovšem žádati mnoho obětí. Předně obětí na penězích. Ty ovšem nemožno přinésti každému; ale jistě vyžaduje se tato obětovnost od nás kněží. Bude kořeniti právě v péči pastýřské, která vše svou starostlivostí zahrnuje, co jakkoliv s oslavou Páně souvisí; každý z nás bude jistě pečovati, aby, majetkem věnovaným iIa účely círlcevni jistě se také tak na-ložilo; bude se starati, aby v rozpočtu na potřeby chrámové byla talcé položka na opatřování hudebnin. Yi-ičiní se, aby sem tam udělal zpěvákům malé nějaké veselí nebo občerstvení. Nemyslím tím, aby jim snad musel každý krok platiti, nýbrž ukázati jim, že si práce jejicli vážíme tím spíše, jelikož druhá obět, kterou přinésti třeba, jest obět na času, a tu musí přinésti dirigent a zpěváci. Není inue tajno, že je tu odměna nepatrná, že i zde platí : »Zlata a stříbra nemám.« Proto tíin spíše třeba ukázati zpěvákům, že si dobře jejicll snahy všímáme, a oni vidouce to, budou s tfm větší chutí pracovati. Trpělivostí pak při cvičeních, spojenou s vytrvalostí, poslušností k zákonům Církve svaté, a sebezapřením, které nehledá slávy své, bude jistě obětavost napiněna a přinese hojné po-žehnání. A konečně potřebí jest jednoho činiti a druhého neopomíjeti. Není jen labora, ale ora, a to napřed.
Modlitbou musíme Krista Ježíše, kněze

nejvyššího, o požehnání prositi. Odporoučely by se dále modlitby ku cti sv. Cecilie, sv. Řehoře, sv. Jana Křtitele, sv. Cyrilla a j. ; od nás kněží nebude jistě mnoho žádáno, když aspoň někdy hodinku sv. ofticia věnuieme Ila úmysl dosažení dobrého zpěvu církevního.
Rekli jsme si tedy, co myšlénka Cyrillská jest, že se máme o její rozšíření a uplatiiění starati, a to:
I. poučením: tiskem, promluvami, kázáním, výklady při produkcích a zkouškách;
z. příkladem, který se jeví horlivostí a poslušností zákonů církevních a spořádaným životem všech Cyrillistů ;
3.	působením organisovaným ve spol-cích katolických, hlavně Cyrillskýcli, vikariátních konferencích, schůzích promotorů, i snad o visitacích generálních a vikariátních;
obětí, iIa penězích i čase;
modlitbou.
Nuž tedy do práce, a sice pilné a namáhavé. Jen s chutí! Vždyf úkol Cyrillistů je vznešený. Ci není nejkrásnějším úkolem vyvolenců Božích, aby stojíce okolo trůnu Beránka věčnou pěli mu slávu při oběti chvály a díků ? A rovněž tak vznešenou jest úloha vaše ! I vaše píseň platí Nejvyššímu jako píseň andělů a Svatých. I vaše píseň platí Beránku na oltáři jsoucímu ve prosté spůsobě chleba a vína. Pějte tedy chválu jemu. Zpěvem provázel Kristus Pán, obklopen sborem apoštolů svých, ustanovení Nejsvětější Svátosti oltářní. V tomto chvalozpěvu pokračujte Vy dále, oslavujíce památku oběti krvavé zpěvem svým. Ci může býti na tom světě nad to něco vznešenějšího? Zpívejte jako sbor andělů, litery' na květuatých luzích Betléma oslavoval příchod Páně. Zpívejte tím spíše, jsouce členové národa pěvců. Bodří naši súsedé nás šmahem prohlašují za minderwertig; pouze co se tkne zpěvu a hudby, to se přece o nás ještě tvrditi neopovážili. Hledme tedy každý tuto dobrou pověst zachovati a neporušenou odevzdati, jak každý můžeme, nebot: »Blahý, kdo dle povolání Bohu slouží, vlasti své.,

O mešních zpěvech bohatě melodických.
Podává P. Method Vojáček, O. S. B. (Pokračování.)

VI. Offertorium.
Mezitím co kněz obětuje obětní dary chléb a víno, které se promění v tělo

a krev Páně, zpívá se tak řečené O f fe r-t o r i u m. Od dub apoštolských až asi clo YI. století byly v obyčeji při mši