53 —

Třemi zlatými branami vcházelo se na každé ze čtyř stran dovnitř královského zámku. Vešli jsme nejbližší pro-střední a octli se ve velikolepém schodišti. Stěny, stupně, zábradlí, podlaha leskly se vzácnými druhy mnohobarevného, v ozdobné obrazce skládaného mramoru a kde zdi nepokryty mrtvým kamenem, tam oživeny byly stkvostuými malbami. Na zábradlích a podstavcích podél zdi nad schody umístěny překrásné sochy a bohaté polovypuklé práce krášlily spodní část klenby stropní, jejíž zaskleným prostředkem — byloť schodiště až do stí-echy vysoké, -- padalo světlo denní. Za noci ozá~eno bvlo schodiště nepočetnými světly z mohutných, mnolioramenných, pozlacených svícnu, kterážto záic odrážela se od velikých zrcadel, za svícny, do zdi zasazených.
Ze schodiště vedly patery dvéře do rozličných síní, lépe řečeno, celých řad komnat a síní. Nebudu líčiti přestkvostnou úpravu jednotlivých místností. Laskavý čtenář snadno se domyslí, že když pouhá předsíit, pouhé schodiště tak bohatě vyzdobeno bylo, síně samy cenou látek a řemeslnou prací nepoměrně větší boliatostí se honosily. Nebylo v nich skutečně na zdích, na stropě i na po-dlaze samé ze vzácných dřev massivně skládané místečka, lzteré by postrádalo umělé práce lidské a nesvědčilo o vybraném vkusu stavitele. A každá místnost měla jiný a jiný ráz vystižený dle povahy a lzrasochuti rozličných národů A v každé místnosti ladně rozestaveny a rozvěšeny byly veškeré hudební nástroje, starší i novější toho právě národa, dle jehož vkusu sí l zařízena byla. V pře-mnohých komnatách věrné figuriny znázorňovaly hudební a pěvecké sbory jednotlivých Izrajin a věků. A poněvadž už i za nejdávnéjšího starověku umění hudební spojeno bylo s uměním mimickým a choreografickým, i těchto umění význačné olzamžiky figurinami zachyceny byly. Mimo to chovaly v každé místnosti nádlierné skříně celou hudebni literaturu toho národa, jehož hudební minulosti a přítomnosti místnost byla vyhražena. Bylot, slovem řečeno, sídlo králevice nejúpluější sbírkou veškerých huclebních památek ze všech dílů světa.
Vešli jsme do síně schodišti nejbližší. Výzdoba její podobala se úpravě stanu nějakého pohlavára kočujícího národa. Na stěnách zavěšeny a v rozích jizby na stojanech rozloženy byly nejjednodušší,

nejprvotnější nástroje hudební : duté roliy rozličných čtvernožců, provrtané zuby slonů, velilzé škeble moi•ské, bambusové, rákosové, ano i z lidských hnátů zliotovené píšfaly a trubky; ]noží potažené skořepiny kokosovýcli ořechů aneb vydlabané dutiny krátkých dřevěných špalků; prkénka s přivěšenými paličkami ne nepodobna našim velikonočním klapačkám; kaménlťy napiněné lzrabice; na šňůrách zavěsené kaménky rozličných tonú; na deskách, na tykvích aneb na luku natažené stočené žíně neb provazce z lýčí a střev; kovové kotouče riizné velikosti a mnolio jiných více. — Yovrcli jednoho dřevěného bubnu, potaženého kůží danči byl okrášlen roztodivnými řezbami a pestrými malbami. »Nástroj ten -- vysvětloval vlídný králevic — nazýval se »heuthuetl« a temný jednotvárný zvuk jeho ozýval se v božištích zaniklélio národa Azteků st ední Ameriky ke cti lirozného válečného bůžka jejich »Huitzilopoclitla !<, A ukázav na jiný pravil: »Tohoto bubnu užívali praobyvatelé ostrova I-Iayti, když žreci jejicli nesli žertvu do svatyně modlám.« --- A když za starýcli dob něguš (král) habešský veřejně lidu se ukázal, vířilo 45 takových kotlů, jako jest tento. - »Na tuto pět stop dlouhou z rákosu modrého Nilu zhotovenou, na konci, jak vidíš, rozpůlenou tykví opatřenou rouru troubeno bylo u Habešanů před bitvou a silný zvuk její uchvátil neskrocenou bojechtivosti mysle jejich válečníku. — »Tímto, lyře podobným nástrojem, jehož 5 strun s tony d g l h é vějířovitě rozepnuto, doprovázeli dontorodci afričtí v krajině zvané Dongola jemné zadumčivé zpěvy své »;;puma« řečené tím způsobem, že levá ruka na čtvřech strunách prováděla před zpěvem a lzu zpěvu rychlé melodické figury, pravá pak k tomu na páté nejhlubší struně jakýsi basový doprovod obstarávala.« — »I ostatnícli nástrojů, dokládal čaroděj, užívalo se u rozličných národů dílem pi•i modlo-služebných obřadech ku poctě vyšších bytostí, bud že jimi doprovázelí zpěvy k oslavě bohů přednášené aneb udávali pouze rhytmus a takt, dle něhož provozovali před bůžky posvátné tance; dílem při válečných výpravách, aby hudbou, zpěvem a tancem válečným rozjařili se k udatnosti; dílem o slavnostech za času míru k doprovodu zpěvů i tanců zábavnvch. - Ovšem, že i v těch krajinách, ve kterých udržela se známost pravého