zkoušlzou a při provedení stále se baví a ostatní zpěváky i lid z pozornosti a pobožnosti vytrhují aneb nepi-ijítím do kostela provedení nělzteré skladby zmaří.
e) I lid má p ovinnosti k círk e v n hudbě. Vkus lidu úpadkem církevní hudby velice jest pokažen a velmí těžce dá se o lepším poučiti. Zvláště rád lpí na tom, co od věků slyšel a sám zpíval, byt i to byly zpěvy světácké a hrozně zkomolené. Kéž by náš lid chtěl uznati, že
x) subjektivní virus při církevní hudbě rozhodovati nemůže, nýbrž ie jsou tu zálconové církevní, ktei•í způsob církevní hudby předpisují, j i c h ž p o v inen jest držeti se i kněz i ředitel ]cůru i zpěváci i 1 i d.
N) Kéž by lid křestanský pamatoval, že poslušnost k zákonům církevním jest na nejvýš záslužná a Bohu milou obětí. Jal: velil:á to zaslepenost, ]zdyž snalia obětavého ředitele hůru neb duchovního maí•í se výrokem na př. ti na kůru at si zpívají jalo oni chtějí a mv si budeme zpívati, jak my budeme chtíti. — Kdo bohabojným jest křestanem, rád přijímá poučení a podrobuje subjektivní mínění své auktoritě círi:ve, neodsuzuje hned vše, když to uchu jeho nelahodí, ne-staví se na odpor snahám a opatřením po zvelebení církevní hudby, ochotně uznává dobrou snahu a jest skromným ve svých požadavcích, když vše choutkám jeho nevyhovuje. Spíše hledí í peněžními prostředky ku zvelebení církevní liudby dle sil svých napomáhati.
f~ Konečně dovoluji si zde skromně vysloviti i návrhy své o zvelebení Cyrillských Jednot.
z) Velmi by se zamlouvalo, aby jednotlivé jednoty přestaly poustevnicky žíti a k sesílení sebevédomí a k vzájemnému povzbuzeni počaly pěstovati p o s p o 1 i t o s t a jako to jinde jest, by více jednot o společné produkce a přednášky se pokusilo. Netřeba nám jíti ani za hranice. Příkladem jsou nám župní sjezdy pěveckých spolků světských. "Lvláště pokročilejší jednoty mohly by věci naší též mnoho prospěti tím, kdyby zejména do míst, lcde farních jednot dosud není, občas výlety pořádaly a tam v chrámu Páně aneb i v jiné slušné místnosti ukázky pravé církevní hudby podaly. Dá se tu vhodně spojiti užitečné s pří-jemným.

~) Cyrillské Jednoty všímejte si též místních škol, místních ústavů a po přátelském dorozumění toho jistě dokážou, by na ústavech, zvláště se žáky většími, praktická cvičení v církevní hudbě se dála. lIám tu na mysli zvláště měštansi:é školy a střední. Jak mnoho získá pravá církevní liudba, když se s ní žáci již ve školách seznámí a vkus pro lepší směr již v mládí u nich se v},pěstuje.
() Cyrillská jednota potkává se nezřídlcasmnohým křivým pozouzením. Vidí se v ní klerikální spolel:, který má lid do tenat lzněžských vlákati. Proti hlouposti a zlomyslnosti ovšem těžko jest bojovati, avšak lidé jinak dobré vůle jistě na jednotu jinalz pozhlížeti budou, když dobré její působení poznají. K tomu sice přispívají poučné přednášky a vzorné produkce, avšak nynější svět a duch času vyžadují též trochu reklamy. Bylo by sice proti úchvalám církevního sněmu pražského z r. 1860, kdyby pro-vozováni hudebních mší, aneb snad až jména zpívajících jako na pozvání obecenstva na před se ohlašovala. Pořádá-li se však kde nějaký duchovní koncert pro členstvo, vhodno jest na to upozorniti širší obecenstvo, provedeno-li něco zvláštního v kostele, prospěšno jest tiskem to ve známost uvésti. Dá-li se obecenstvu do rukou program nějakého duchovního koncertu, neb referuje-li se
o nějaké provedené mešní skladbě zvláště cenné, prospívá něl:olii: řádků na vysvětlenou napsati o slaadateli i o sklad-bácli jednotlivých. K tomu sloužiti má též časopis »Cyrill«, který mimo poučné články a hudební přiloliy podává zprávy o činnosti jednotlivých jednot, což velmi prospěšno jest, nebot tím jed-noty vzájemně se povzbuzují a někdy i těší.
Než bohužel »Cyrill,< jest málo rozšířen a tu zajisté jest oprávněné přání, aby každá Cyrills]cá jednota a ]caždý přítel posvátné hudby »Cyrilla« odebíral a jej dále čísti dával. Třeba však o produkcích cyrillských psáti í do politických caso‑
p i s ů, poněvadž mnoho jest lidi, kteří jen tam odtud celou kulturu svou čerpají. Tam též nutno z téže příčiny ob-čas něco poučného o církevní hudbě napsati, bv se vkus hudební ponenáhlu napravil a vytříbil. Ještě by zbývalo mnohé, co do rámce dnešního thematu našeho náleží a o čem by zmínka uči-