— zt

z obzvláštní vrclinostenské mé milosti každý rok k držanému convivium sud piva z důchodu mélio panského vydati nařizuji a poroučím.
K potvrzení a i: zachování tuto předepsaných artikulův jal: nyní tak po

mně budoucích vrchností takové bratrstvo mou vlastní rukou jména podpisem a rozeným hraběcím pečoftem confirmiruji. Signatum v zámku mém Hradtštském, dne 6 Novembris anno 1j46.
Frcrnlz ck arjiošI hrnbcY Ň halrbšlcina.

O mešních zpěvech bohatě melodických.
Podává P. Method Vojáček, o. S. P. (Pokračování.)

IV. Traktus.
!' době od neděle devítníku (Septuagesima) do velikonoc umlká po Graduale radostný zpěv Alieluja, a na jelio místo přichází »T r a l: t u s-, jenž má charakter opačný. Kdežto totiž Graduale v připojeném Alleluja stává se nadšenou písní jásotu, přechází v připojeném Traktu v zpěv vážný a truchlivý.
Jméno Traktus souvisíc s časoslovem trahere = táhnouti, zavdalo liturgikům příčinu, že vysvětlují tento zpěv jako zdlouhavý, se vlekoucí. A v š a k Tractus jest zpěv, jenž se zpívá bez přerušení nějakým responsorietn nebo nějakou antifonou. Takovým způsobem odvozuje jméno Tractus Thomasi; tractus = tractim canere, v jednom tahu, bez přerušení zpívati. Podobně naznačuje rozdíl mezi responsoriem a traktem Amalarius, když praví, že responsoriu chor odpovídá, traktu však nikdo. (Hoc differt inter responsorium, cui chorus respoudeť et tractum, cui nemo.) Mohl by se sice Traktus zpívati zdlouhavěji, ale jeho celá modulace poukazuje spíše na rychlý tok, na silný proud. U nás se zdlouhavěji nezpívá, ano slyšeti lze jest napomenutí: tractus a non traheuclo !
Zvláštnost Traktu jakožto p í s n ě k aj í c í snažili se liturgikové často marně vysvětliti, poněvadž měli zřetel toliko 1: testu, kdežto rozhodující moment leží v melodii. Někdy mají Graduale a Traktus stejný test, a přece jest Traktus písní doby kající, kdežto Graduale tohoto rázu nenese. "Zpěvem kajícím stává se "Traktus nejprve tím, že přichází na místě Alleluja. Alleluja jest vždycky zpěvem slavnostním, kvpícím životem a ohněm. Najednou není ho tu; jednoduchý Traktus, byt by mě1 po svém způsobu nápěv velice milý —

jest písni kající. Tím nejsou vyloučeny pocity radostné naděje. Traktus na neděli Laetare je velmi radostný, neméně na neděli druhou po devítníku. Proto právem dí Amalarius, že Traktus zní brzy smutně, brzy radostně.
Traktus bývá pokračování nebo rozšíření Gradualu a proto souhlasí s ním co do obsahu: někdy vyjadřuje se v něm pokojně — radostně povznesená a naděje piná nálada duše; častěji však vyslovuje se v něm prosba nebo nářek srdce přemoženého starostí a utrpením, lítostí a láskou k Boliu.
Traktus jest vzat téměř vždycky ze svatého Písma, obzvláště ze žalmů; jenom zřídka jest úpině nebo částečně složen od církve. Jest brzy delší, brzy kratší, má však až na několik výminek vždycky více než dva verše, třikráte (na první neděli postní, na neděli květnou a na velký pátek) obsahuje dokonce celý žalm. Den nejhlubšího smutku v roce — velký pátek — má Traktus dvojí.
Každý verš má nápěv uzavřený. bTohli bychom celek nazvati velmi bohatou psalmodií. Přichází jenom tonina druhá a osmá. Nápěv jest vzdělán z ne-velkého počtu formulí nebo motivů, které jsou velice uměle utkány v l:rásné melodie. Casto jest více veršů docela stejných Tyto s úmyslným obmezenitn složené melodie jsouce po deliídobu zpívány, vzbuzují dojem jakési stejnotonnosti, jednotvárnosti, a v tom také asi spočívá jejich kající ráz.
Traktus zpívá se lehce ; a sice verše mohou zpívati bud dvě strany choru, anebo střídavě dva nebo tři zpěváci.
Traktus zní na př. o svátku s v atého vyznavače:Ps. tti.»Beatusvi., qui timet Dominum : in mandatis ejus cupit nimis. k Yotens in terra erit semen ejus: generatio rectorunt benedicetur. L`. Gloria et divitiae in domo ejus: et justitia ejus