— 5 —

nebylo žádných pramenu a jen cleštová voda shromažcí'ovala se v cisterny, pásla se nesčíslná stáda bravu a skotu, vel-bloudů a koní, při nicliž pastýři ve sta-nech bydleli, s nimiž po široširých pláních z místa na místo putovali. — Kra-jinou procházely od pouště k moří, od města k městu četné l:aravany a co cizí země, zejmena Ofir v Arabii a Tartes ve Španělích, užitečného a vzácného měly, drahé kovy, drahé kameny, vonné dříví a podobné vzácnosti, to zamětiovaly za plodiny té ítrodné země, pšenici datle, fíky, víno, kožešiny a j. a za výrobky pilných četných obyvatel měst i vesnic.
Nebylo již pocliybnosti : utěšená krajina, kterou vykouzlil prut kralevicův na povrch mlllavéllo moře, byla ona požehnaná, zaslíbená země, ]sterá byla touhou Israelitti na poušti a pal: jevištěm všech těch na věky památných událostí, o nichž vypravují dějiny spásy lidstva, Starý i Nový Zálcon. Vykouzlil pak ji před udiveným zrakem mým právě tak, jak vypadala v nejslavnější době Starélio Zákona, za časit Davida a Salomouna krále.
Ze všech měst, kterými honosila se tehdejší Palestina, vynikalo ovšem sídlo těch králů, posvátný Jeruzalem, výstavný, pevný a polohou svou podobný, aspoň poněkud, naší zlaté Praze. Tam, kde jsou Hradčany, mysleme si horu 1lloriah, na které stál nádherný chrám, vystavěný od Salomouna. Kde jest Strahov a Petřín, byla asi hora Sionská, na níž byl hrad Davidův a t. zv, hořejší město. Kde je ' ižkov a Vinohrady, tam asi byla hora Olivetská a jižní výběžek její, jenž později nazván horou pohoršení. A jako údolím mezi vrchy pražskými od jihu k severu plyne stříbropěnná Vltava, tak údolím mezi NIoriah a Sionem na západní a horou Olivetskou na východní straně protél:ai potok Cedron, jenže směrem opačným, od severu k jihu.
Nejskvostnější budova celého Jeruzalema byl chrám Salomounův. Dovolím si aspoň několika prostými slovy nastíniti nádheru jeho.' 1 Veliké čtverhranné prostranství, které získáno bylo urovnáním vrcholku hory Moriah a ohrom-n -)u, až po dnes zachovanou podezdívkou, dal Salomoun obehnati vysokou zdí, ku které pi•iléhaly dovnitř otevřené, vysoké,

Dle 1\Ilčocha bStarověda biblická«, Schustra-Holzammera a j.

na sloupech spočívající, dvojité lcolonady či chodby. Uvnitř toho prostranství vy-pínal se clo značné výše jako nějaký hrad Noží vlastní chrám. Sestával ze dvou velikých nádvoří, jednoho nižšílio a většího pro lid a druhého menšího a o i5 stupňů vyššího pro kněze a oběti zápalné; pak ze Svatyně a Velesvatyně čili Nejsvětějšího, lcde byla archa úmluvy. Do obou nádvoří vcházelo se velilcolelepými, z lovu uměle tesanými branami. Z druhého vyššího nádvoří vedla clo Svatyně převysoká jako věž strmící brána; (-Ivéře v ní byly ze dřeva cypřišového uměle vyřezávány a zlatým plechem pobity. U této brány stály dva ohromné, více než zz 111 vysoké, zlatým na prst tlustým plechem pobité a skvostnými hlavicemi okrášlené sloupy. Zdi Svatyně leskly se z venčí bílým hlazeným mramorem, vnitř pal: obloženy byly ozdobnými, bohatě vyi•ezávaný;ni cedrovými tabulemi, vykládanými plechem z ryzílio zlata a posázenými pravými drahými l;anleny. Rezby a obrazy na nich představovaly slunce, měsíc, hvězdy, moře i zemi, oblohu i živly a obrazně allegoricl:y též jednotlivé měsíce a dni do roka.') Stromy a květiny na obrazech a řezbách tak uměle napodobeny byly, že se zdálo, jalo by ze stěny vyrůstaly.) Uprostřed této obrazové nádhery stál ve Svatyni zlatý kadidlový oltái-, to zlatých stolů pro chleby přesné, lo zlatých svícnů a loo zlatých mísek pro vonné věci. Ze svatyně vedly clo velesvatyně pře-skvostné dvéře ze dřeva olivového, ustavičně otevřené; vchod ale zastřen byl stále drahocennou vyšívanou oponou. Velesvatyně byla uvnitř od země až ke stropu obložena cedrovými prkny a po-tažena tlustým zlatým plechem. Nad archou úmluvy vznášely se clva ze dřeva oleastrového zhotovení a zlatem rovněž bohatě obložení cherubíni v nadživotní velikosti. DIimo to bylo v komuatácli, kolem svatyně a velesvatyně postavených, na tisíce rozličných nádob, mísek, konvic a jiných l: oběti poUebných věcí, zhotovených rovněž vesměs z ryzího zlata. Tak svědčí sám josef Flavius, dějepisec židovslcý.3) Cena těch věcí a celé výzdoby chrámové byla oliromná. Jen ve velesvatyni bylo třeba na pokrytí
AIislin: Die heiligen Orte, II., str. 442. (2. vyd.)
1) Schuster-Holzammer: Handbuch zur bibl. Geschichte, L, str. 613. ~5. vyd.)
3) Schuster-Holzammer, 1. c. str. 61.4., pozn, 1.