85

andělů a uvádí, kterak máme je proto ctíti.
Ve svátečním pak e v a n ge 1 i u (Mlat. 18, I—Io.) ukazuje Pán sám, jak hrozný hřích jest pohoršovati maličké, klada na to důraz, že jsou ostříháni od andělů, kteří vždycky vidí tvář Otce nebeského.
V Graduale zaznívá posvátná radost co nejlilasitěji a nejjasněji v bohatých, pružných, melodických j u b i l a c í c h. Ani ve vážné době svatopostní neumlká tento líbezný zpěv, jakoby chtěl svými čerstvými způsoby a jemnými modulacemi kající věřící těšiti a síliti.
Zpěv těchto bohatých melodií byl tím velice ulehčen, že se pohybuje v u r-čitém kruhu modulací. Největší část Gradualů náleží druhému a šestému tonu. Druhý ton má vlastně jenom jednu melodii pro Graduale, která jest rozličným textům s některými změnami při-způsobena. Sestý ton má vice forem základních, které se často opakují, buď docela stejně nebo s variacemi a novými částkami melodie. Jednu z nich ukazuje Graduale na Zelený čtvrtek, jinou Graduale na Nanebevzetí Panny Marie a na sv. Ondřeje.
Gradule zpívá se tím způsobem, že po intonaci (Ivou zpěváků chov pokračuje až k verši; verš zpívají opět dva zpěváci až ke konci.

III. Alleluja.
Jen zřídka, na př. o některých dnech ferialnícll v době svatopostní, zpívá se Graduale samotno; obyčejně má ještě přídavek, který podle rázu církevní slavnosti budto známku radosti nebo zármutku na sobě nese. Radostné nálady jest A l l e l u j a , které se v roce z největší části ke Graduale připojuje.
Alleluja jestjakýsi druh respons o r i a a má podobnou formu jako Graduale. Pozůstává z hebrejského slova Alleluja s dlouhou jásající melodií, zvanou jubilus, jubilatio, sekvence, neuma, a z verše bohatě komponovaného. Úpině řečeno, po-zůstává ze dvou Alleluja, z verše a ještě jednoho Alleluja.
Slovo »A 11 e 1 u j a« jest dle sv. Augustina souhrnný pojem nebeských radostí. Proto vlastní čas pro zpěv Alleluja jest čas velikonoční. V čase velikonočním oslavujeme radostné z mrtvých vstání Kristovo. Neustálé slavnostní já-

sání trvá po padesáte dní, ve kterých pocituje církev přítomnost svého nebeského chotě, jako kdysi učennici v Galilei. Tajemství piné číslo 5o jest symbolech štastné věčnosti, v níž budeme bez konce Kristu u sladkém jásotu Alleluja prozpěvovati. Pro tento význam jest v čase velikonočním liturgie veselým Alleluja jakoby poseta. Kromě doby velikonoční přísluší Alleluja neděli jakožto památce vzkříšeni Páně, a s neděle pře-šlo na svátky.
J u b i l u s jest dle sv. Augustina zpívání bez textu, bez slov, které ukazuje, že srdce jest přepiněno a nemůže se slovy vyjádřiti.Proto lze pochopiti, že se obzvláště právě ku Alleluja připojuje. Tím se stává Alleluj a výrazem veselí, svaté, slavnostní radosti v Bohu.
Verš, jenž jest mezi slovy Alleluja uzavřen, není co do obsahu často pouhým pokračováním myšlénky obsažené v Gradualu, nýbrž spíše j a s n é j š í m její rozvojem a dokonalejším výrazem. Proto dovolila si církev při výběru »verše« větší volnost. Nebot kdežto Graduale sestavila téměř všude ze žalmů, použila při verši mezi Alleluja častěji i jiných biblických textů, ano mnohé tyto verše — zejména ve mších ku poctě svatých — nejsou ani vzaty ze svatého Písma, nýbrž jsou volně od církve samé složeny. Takovéto od církve složené verše jsou na př. následující : O Nanebevzetí Panny Marie: »Assumpta est Maria in coelum, gaudet exercitus Angelorum.« (»Vzata jest Maria na nebe, raduje se vojsko Andělů.«) Na sv. Vavřince: »Levita Laurentius bonum opus operatus est, qui per signum crucis coecos illuminavit.« (»Levita (jáhen) Vavřinec dobrý skutek vykonal, který znamením kříže slepé osvítil.«) O svátku sv. Františka Seraf.: »Franciscus pauper et humilis, coelum dives ingreditur, hymnis coelestibus honoratur.« (»František chudý a pokorný vchází do nebe bohat, jest ctěn zpěvy nebeskými.«)
Graduale ve spojení s Alleluja zní na př. na den sv. biskupa vyznavače:
Eccli. 44. Ecce sacerdos magnus, qui in diebus suis placuit Deo. L' Non est inventus similis illi, qui conservaret legem Excelsi. Alleluja, Alleluja. V. Ps. Iog. Tu es sacerdos in aeternum secundum ordinem Melchisedech. Alleluja. (Ejhle kněz veliký, jenž za dnů svých