r

V~.a N	Centrální
č Q	katolická knihovna

~h~)íh iN~	3 1~J
YR I Isis
ČASOPIS
pro katolickou hllclhu po5v,,i,tuoii
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveň
ORCxAN 0UM JUNOxY CYRILLSI É.
Majitel, vydavatel a redaktor:
1899. Ročník XXYI,	F. J. LEHNER.	Číslo 11. a 12.
~lumnmmnnnmm~uuurunnr:numm~nnnnnmumniumnnnimm~ni~nnnřiinuuuwnnnnn~mn:unn i i i~m i i i ri i r rr i i rrrmnunnninunminnumnunl~
Jedenácté exercicie, Cyrillské v Kutné Hoře.
. (Pokračování 'a dokončení.)

Třídenní kurs Cyrillský konal se přesně a svědomitě dle programu v č. 7.--8.`~>Cyrilla« uveřejněného s velikou pílí i nadšením přednášejícícli a s příkladnou i horlivou vytrvalostí účastníkův. Uváží-li se, že denní pořádek popínal o půl osmé hodině ranní a trval bezpřetržitě až přes hodinu polední, odpoledne od půl druhé až do osmé liodiny večerní, takže před-nášející i účastníci v krátké přestávce polední si dopřáli jen tolik odpočinku, kolik ho k rychlému naobědvání vybývalo, nutno věru obdivovati se lásce, s jakou úmorná práce z té i oné si-any se konala. Při exerciciích Cyrillských jde každému pouze o to, aby za krátkou dobu tří dnů probralo se z chorálu, polyfonie a písně lidové co možná nejvíce. Známí odborníci Václav Fayks, kateclieta měštanských škol v Holicích, František Jirásek, ředitel kůru v Jičíně, josef Mblzer, varhanář v Kutné Hoře, Dobro-slav Orel, vicerektor a docent církevního zpěvu při biskupském seminái-i v Hradci Králové, Y. Emilian Paukner, kněz ryt. řádu křížovnického v Praze, Ceněk Pilař, ředitel kůru v Hořících a Josef Vomočil, starší kaplan v Jičíně, probrali v přednáškách svých jednotlivé obory hudby posvátné s takovou důkladností, a pověděli v krátké lhirtě programem jim vy-kázané tolik, po čem by hudebníku po poučení prahnoucímu bylo dlouhou dobu pátrati. V tom právě spočívá tajemství

a užitek Cyrillských exercicií, že hudebníci vynikající a zkušení sdělují s účastníky, čeho dlouhou prací a vlastním důmyslem se dopátrali. "tím se stává, že za tři dni přiučí se hudebník rady a poučení hledající více, nežli by vlast-ním bádáním i za delší dobu dopátrati se mohl. Nadšené přednášky budí nadšenost posluchačů. V našich sjezdech Cyrillskýcli vane atmosféra nadšení, které si ]caždý z účastníků domů donáší, jímž pak dloulio se sílí a těší. Jestliže mrtvé slovo knilry pouze poučuje, slovo živé srdcem hýbe a uclivacuje k následováni. Všickni odborníci, kteří v Kutné Hoře přednáškami hýbali srdcem přítomného posluchačstva, vykonali zdárný kus missionářské práce na nejideálnějším poli života církevního, jemuž v nejnovější době v jistých listech se nerozumí a za tou příčinou ani místa se nedopřává.
Dlužno-li za tou přičinou vzcláti vroucné díky všem, kteří přednáškami svými sta srdcí rozehřáli k následování, dvoj-násobný dík náleží těm obětovným mužům, kteří slavnost Kutnohorskou při-pravovali, konání její umožnili a skvělý výsledek již z předu zabezpečili. Kdo sbor kostelní sám si nevychoval, nedovede si ani představiti, co to znamená s pouhými ocliotníky přednášeti klassické skladby předních mistrů doby staré i nové. Ku shledání, nacvičení a udržení takového sboru vyžaduje se velikého nadšení,