59

u kolébky jeho vývoje stáli nejznamenitější mužové světa, jako Ambrož, Rehoř, že »chmurný« středověk viděl v něm jedině oprávněný zpěv Církve katolické, a že konečně v době nejnovější obírají se jím mužové, jejichž všestranné vzdělání a hudební krasocit nemůže nikdo podceňovati.
Chorál dále jest mohutným stromem, který vydal ovoce mnohé. On zplodil zpěv mensuráiní, dal zálelad Palestrinovi k polyfonii a světským umělcům svojí dramatičností k novověké opeře a oratoriu.
A nejvíce vděčnosti zasluhuje od nás
Cechů. Vždyt slovanská píseň duchovní
i světská jest nejkrásnějším jeho květem.
Doufám, že si zvláště tento nenávi‑
děný chorál oblíbí přítomní veledůstojní
pánové, že chopí se studia chorálu a
odhodí konečně bezdůvodnou k němu
antipatii. Nerad bych, aby o českých

kněžích platilo podivení žida Halévyho, jemuž dal průchod slovy: »Nemohu po-chopiti, že mohou připustiti v kostelích bídu naší moderní hudby katoličtí kněží, kteří mají v gregorianských melodiích nejkrásnější náboženský zpěv, jenž vůbec na světě existuje.«
Doi:fám dále, že slavná minulost chorálu i katolíky nekněze přivábí a jejicli úsudek opraví, aby nemusil slavný houslista Alois Spohr vysloviti politování, že katolíci chtějí při mši sv. jen vše od-troubiti, ač mají v chorálu pravou a krásnou hudbu církevní.
Jestliže vypiní se moje naděje a veškeři platní činitelé chopí se opět opravdově a upřímně chorálu, pak-mohu směle říci, že není doba daleká, v níž n á r o d-n í m zpěvem všeho l atolického světa bude asketický, k pravé a nelíčené zbožnosti povzbuzující c h o r á 1.
A to dejž Bůh!

Obecná jednota Cyrillská.
VÝROČNÍ ZPRÁVY ZA ROK 1898.

Výroční zpráva za rok 1898.
Minulého roku slaveny jsou d e s á t é exercicie Cyrillské,uspořádané královéliradeckou diecésní Jednotou Cyrillskou od S. do i r. srpna na sídle biskupském v Hradci Králové, k nimž se shromáždilo 151 účastníků, valnou většinou diecésanů královéhradeckých, z nichž bylo 63 řídících učitelů, icditelů kůrů a učitelů, ostatní pak náleželi nazvíce stavu duchovnímu.
Cyrillský sjezd zaliájen jest slavnostní schůzí večerní v Adalbertimi, kde nejprve předseda diecésní jednoty Cyrillské, Dr. josef Mrštík, jménem jednoty, na-potom Monsignore hrantišel: Hampl, papežsleý prelát a kanovník, strážce kathedrální kapituly, jménem nepřítomného nejd. pana biskupa zavítavší Cyrillisty srdečné a vroucně uvítali. Po oslovení následovala slavnostní akademie, v níž střídaly se zpěvy sborové, solové a hra nástrojná s deklamacemi, jejíž prvním číslen bylo oratorium »Svatá Anežka« s průvodem harmonia a klavíru od Augusta \Vilbergra.
Jako při veškerých dřívějších slavnostech Cyrillskýcli sti•ídala se ranní

a večerní bohoslužba s theoretickými přednáškami a praktickým cvičením, čímž veškerým účastníkům podán jest úpiný návod veškerými druhy církevního zpěvu illustrovaný, kterak ve smyslu jednoty Cyrillské posvátnou bohoslužbu oslavovati dlužno.
Při slavnostní mši svaté dne následujícího, jíž vlastní slavnost započala, před-nesl liturgický, pěveclzý sbor lerálovéhradecký čtyřhlasnou mešní skladbu s průvodem varhan od josefa Rennera pro dva soprány, alt a bass, nazvanou yMissa quarta<, a čtyřhlasné Offertorium od J. Wůnsche, ředitele kůru při clirámu kathedrálním; Introit, Graduale, Communio a Pange lingua zpívány jsou chorálně. Po službách Božích zahrál týž ředitel na varhanách několik skladeb od josefa Rheinbergera,_ J. L. Koehnera, Alexandra Quilmanta a Sebestiana Bacha, načež veškeří účastníci odebrali se z kostela do dvorany v Adalbertinu, kde níže-psaný předseda jménem Obecné Jednoty Cyrillské shromáždění oslovil, podoticnuv, že desátými exerciciemi Cyrillskými do-konáváme štastně první čtvrtstoletí činnosti, kterou týž zahájil dne 29. záři 1873 velkolepou, osmihlasnou mešní skladbou