-14
Obecná. Jednota Cyrillská.
A. VÝROČNÍ ZPRÁVY ZA ROK 1898.
Cechy.
Diecése Králové-Hradecká.

Farní Jednota Cyrillská v Želivě. (Valná h r om a d a) naší Jednoty Cyrillslzé svolána byla
u popeleční středě t. r, tímto okružníkem: ,Cyrillská obec farnosti Želivské svolává se k výročnímu zasedání na den 19. února 1899 o třetí hodině odpolední do známé sněmovny na opatství. — Denní pořádek: 1.. Návrh pravice na okrášlení »cesty královskéK. 2. Zpráva o činnosti výkonného výboru za rok 1897 a 1898, 3. Pátá kurie zahájí obstrukci. 4. Zpráva předsedy o výletě do předešlých století až ku pramenům zpěvu církevního. (Kouzla králeviče čaroděje). 6. Jiný návrh pravice i levice na okrasu řečené cesty. 6. Jednání o rozpočtu. 7. Volby. S. Obstrukce přidává se k návrhu většiny. 9. Komu libo, může zapraviti svou osobní dait! — Hosté snčmovníků vítáni.	Když dostatečný počet snémovníků
v ustanovenou dobu v místnost se dostavil, za-hájil předseda bez dlouhých okolků ihned rokování. Napřed opatrné se omluvil, že nedává volit před-sedu dle stáří. jak by dle sněmovních řádů v tomto století platných se slušelo. »Jako naše dnešní zasedání, pravil, tak asi vypadati bude sněm budoucího století, ve kterém na jisto zasedati budou též dámy. Ale upozorňuji, jaká bude hned na počátku toho budoucího sněmu nesnáz. Bude třeba i tehdy voliti předsedu dle stáří. To však hude velice choulostivá věc, tázati se dam po křticím listě. Abychom tedy naše et. dámy ušetřili všech rozpaků, činím, pravda že, velice neskromný návrh, aby v tomto století a pro toto zasedání zůstalo při starém předsednictvU< Zapisovatel při těchto slovech poznamenal: (veselost). — Na to ohlásil předseda první číslo denního pořádku a podotkl: »Cyrillisté okrašlují sic také, ale jen zpěvem; ne však sílnice a železnice, nýbrž pobožnosti. Náhodou jmenuje se jedna pobožnost cestou a to cestou křížovou. Ctili. Tomáš Kempenský nazval ji ve své zlaté knižce o následování Krista Pána po Tom, jenž na ní první kráčel, »cestou královskou«. — O té pobožnosti bývá, jak známo, zvykem, že od zastávky k zastávce zpívá se ně-jaká piseň. Jest mnoho takových písní, a jednu z nich složila v německé řeči básnířka zvučného jména. Sama sebe nazývá básnickým jménem Peregrina = poutnice, vlastním jménem sluje však Kordula Wbhlerova a jest jeptiškou jednoho kláštera v Tyrolsku. K dojemným slovům písně její složil proslulý skladatel a obnovitel hudby církevní, druhdy farář v Bavorsku, rovněž tak do-jemný nápěv, který ke slovům textu mistrně

přiléhá.L této skladby zapéje nám nyní naše pravice — to jsou prosím naše ct. dámy – úvodní sloku, jejížto překlad zní takto: »Vítej nám, naděje jediná, literou nám nebes ráj počíná, přesvatý kříži vítej nám ! Cestou tvou chci se bráti a se vždy jen k Tomu znáti, jenž pozved' nás k výšinám. ~, - Po té vyzval předseda členv pravice, aby návrh svůj, jak nejlépe umí, odůvodnily. -- Po zpěvu jejich ani hlásku potlesku neb pochvaly se neozvalo. To bývá při takových skladbách, jako při pašijových hrách na jevišti, známkou lepšího provedení, než sebe hlučnější projevy obdivu a uznalosti. — Druhé číslo denního pořádku byla jednatelská zpráva a to za dva roky ; nebo vloni sněm náš nezasedal. Vloni dne 13. března zasedal pouze výbor naší obce Cyrillské, ve kterém usnešeno bylo, aby 1. valná hromada místo z jara konána byla až na podzim v adventé; 2. by jako předešlá tři léta i r. 1898 uspořádána byla nějaká vánoční hra pro dítky; 3. by na veliký pátek po křížové cestě zapěl sbor náš v kostele opět «'ittovo »Stabat mater ; 4. by dorost náš nacvičil druhou z chorálních mší kancionalu Lehnerova; 5. by pevnější sboru našeho pěvci pokusili se o nékteré kratší polyfonní skladby z přehojné sbírky, již vydal Proske ; 6. by opatřilo se spolkové razítko kovové. — Z téchto úchvalvýborových provedenu byly všecky správně až na první. Nebo v adventě mnohočasu a píle zabralo nacvičení a příprava vánoční, pro dítky nesnadné hry »Narození Páně= od Kováře-Zelinky i nezbylo než odročiti sněm až na dobu i masopustních starostí prázdnou. Poněvadi, počátkem t. r. jednatel náš jinam se odstěhoval, podal předseda sám stručnou zprávu tohoto znění: »Nových skladeb nacvičeno za r. 1897 a 1898 celkem devět a to: čtyrhlasá mše ke cti sv. Václava od llúllera; čtyrhl. mše ke cti sv. Ferdinanda od Skuherského; »Te Deum~ od Křížkovského vložka »Confitebuntur« od Witta; »Ego sum pauper od Giovanni Croce (17. stol.) ; vložka »Ecce sacerdos magnusu od Jos. Foerstera; čtyrhl. sbor »Hospodine, pomiluj nys ; konečně čtvero zastavení křížové cesty od Witta, z nichž jedno, úvodní, právě jsme slyšeli. Zimo to nacvičil náš dorost druhou chorální mši dle kancionalu Lehnerova. --Mimo tyto nově nacvičené kusy opakovány dříve již naučené skladby od Cainera, Nešvery, Sychry, Hrušky, Rampise, Witta, I'alestriny atd.; ovšem že také mše choráhií, zejmena I. a IV, a »Requiem
die téhož kancionalu Lehnerova. Pravidelně nic opa-