;8

o svých zkušenostech, nešetřil chválou ani lianou, podle zasloužení, srovnával spravedlivě ba bezohledně s produkcemi našeho choru a tak i zkušenost mou rozmnožoval.
Rovněž tehdejší dp. farář, sám zpěvák a hudby milovník, těšil se z naší činnosti a milou svou povahou lehce do-vedl sbor náš povzbuditi, ba nadchnouti. Dílem na účet svůj, dílem na účet záduší zakoupil od našeho dodavatele mšc~ Kempterovy, Zanglovy, Schdpfovy, jež zpívali jsme v čase potřeby pouze s průvodem varhan, bez orkestru.
Když v letech 1881 á 1882 byla osada naše poctěna návštěvami jeho bisk. Milosti Drem Hajsem, zpívali jsme »Iřcce sacerdos« od Kammerlandera, responsoria dle Jos. Foerstra čtyřhlasně bez varhan, mši předem z ústavu zmíněnou Zvonařovu »Hospodine všemohoucí«, menší sbor zpíval se bez varhan, česlzou mši pro lid od Fr. Skuherského »Jako dítky« čtverhlasně bez varhan, vložky Marianské od Fúhrera, »Te Deum« od Jos. Foerstra. »Hezky tady zpíváte,« pravil mi p. biskup.
Nemohu také opomenouti ochoty jednotlivých členů sboru učitelského, kteří vždy i až dosud hřivnami svými k oslavě c'oinu Božího přispívali.
Téliož roku přišed z vojny jeden ze dvou v předu zmíněných sopranistů a navštíviv mne, praví hlasem bassovým: »Poslušně hlásím, že jsem přišel z vojny.« Budete zpívati? táži se dychtivě. »I s radostí« — byla odpověď. A ten se stal Petrem, t. j. skálou našeho bassu.
A již i do našeho zákoutí vnikala činnost původce české reformy msgra I,ehncra. Týž zaslal dp. faráři stanovy ('yrillské Jednoty, leč ku zřízení Jednoty ještě nedošlo. Počal jsem odbírati časopis »Cyrill« a srovnávaje zprávy uvei•ejňované s produkcemi našimi poznal jsem, že chor náš není mezi posledními.
Lpívali jsme chorální »Asperges« a » Vidi aquam«, při slavnostech totéž také čtverhlasně bez varhan dle Ant. Foerstra ze sbírky »Lauda Sion«, odpovídaly čtverhlasně bez varhan dle Jos. Foerstra, mše testu i slohu liturgického od Schallera, Stchlea a j. Mše Singenbergrova ke cti sv. Jana Křtitele, mše Schweitzerova téhož jména a jiné podobné — našim uším, zvyklým věcem »silnějším«, příliš nelahodily, zdály se nám jednoduchými a jednotvárnými. Gradualia a Offertoria z předu zmíněná rozmnožila se sbírkou

»Lauda Sion« od Nikla a »Liber motte torum« od Stehle.
Také ve zpěvu lidov,_m nastala dobrá změna. Yři jisté společné debatě odsouzena píseň »Tvůrce mocný,, že se v textu nalézá víra v osud a i že není mešní. Ku přání dp, faráře vyškrtnuta z repertoiru a vznikla nová snalia, zaváděti ku mši svaté písně mešní.
V měsíci i-íjnu 1885 zemřel dp. farář a při jeho pohřbu provedli jsme requicm od Groha s vložkami od Gregory; pochvaly dostalo se nám v hojné míře.
Nový dp. farář dříve působil v jižních Cechách a na-Moravě, byl dobrý liturgi.~ký zpěvák — Gloria, Ite missa est — zaváděl do všech obřadů ritus přede-psaný : při požehnání s Nejsv. Svátostí, při pohřbu, v týdnu pašijovém, svěcení. vody v sobotu svatodušní, odstranil také »marše« při průvodech o vzkříšení a o Božím Těle a pod. V našem zpěvu našel zalíbení, na kazatelně chválil a lidu vy-světloval.
Náš hudební dodavatel také neustal; seznámil se na svých cestácli s ředitelem choru p. Jiráskem tehdáž v Hořících a stal se věrným jeho zásad zastancem. Zjednal si také spolkový katalog všcobecné jednoty Cecilské v Německu a dle kritiky v něm obsažené i dle rady pana ředitele objednával věci dokonalejší a dokonalejší a zásobova! nezištně chory našeho okolí. Rozumí se, že na chor náš nezapomínal.
A takovým směrem brala se naše reforma dále, až pojednou dp. farář po-čal jeviti jakousi nespokojenost. Naše písně mešní, zejména vánočni »Náš Spasitel« mu nedostačovala a vyhledal zc svých moravských známostí píseň »Pospěšme k Betlému«, která prý sloveni i veselou melodií zahýbá srdcem lidu. Mně se nelíbila, již proto ne, že nebyla mešní a hudebně cennějších písní bylo dosti v kancionále sv.-Janském, jeho průvod varhan dp. farář kostelu daroval. Opatrně jsem se tázal, má-li píseň tu moravský Hollain ve svém opravenéni zpěvníku, marně ádal jsem, aby dp, farái• ji poslal Hollainovi ku liarmollisováuí a tudy také ku posouzeni — že prý si to mohu udělati sám — musil jsem tudíž poslechnouti. Po týden pašijový nacvičil ~:ám na faře s ministranty a několika dětmi píseň »Dobrou noc, Ježíšku milý« ; píseň ta zpívá se ještě z piety k zesnulému již knězi a dobrodinci kostela, mě-sta i školy. V době postní nařídil mi