O~Np~CF
Centrální
	37y7id ^yá	katolická knihovna
311111111111111II1111111111
YR 1 L
ČAsoFIs
pro katolickou hudbu posválilou
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveň
ORGr.0 OUGNÉ JUNOxY CTRIL ,SZÉ.
Majitel, vydavatel a redaktor:
1899, Ročník XXVI,	F. J. LEHNER.	C1SI0 S. a 6,
~Inmm~nnnnunnmunuumnuunnuunuumumnnnnimnnmumnmm~wunnnmmnnn~rnrnnui nrrrurui~w nm rannau~nuuunuumununnnuwumm~l~
Základní rysy o historii hudby chrámové, zvláště chorálu od prvních dob křesYanských až po dobu dnešní.
Přednesl na IX. exerciciích Cyrillských v Praze Dobr. Orel, vicerektor v Ilradci Král (Pokračování.)

Reformu ve vlasti naší zahájil kněz herdinand I,ehner') v Karlíně, jsa
') Ferdinand Lehner narodil se dne 6. června 1837 v Rokycanech. Od 13. roku svého věku navštěvoval akademické gymnasium Pražské, jsa zároveň vokalistou při chrámě sv. Salvatora. Po maturitní zkoušce r. 1858 vstoupil do Pražského semináře. Po vysvěcení na kněžství r. 1862 kaplanoval ve Stupně, Michli a v Praze, načež ustanoven Uyl r. 1865 kooperatorem u sv. Cyrila a Methoděje v Karlíně. Jako kaplan Karlínský Uyj jmenován r. 1895 komořím papeže Lva XIII., r. 1891 zvolila jej Česká akademie pro vědy, slovesnost a umění v první valné hromadě dopisujícím členem, c. k, centrální komise ve Vídni korrespondentem, a nejd. biskup Brněnský svým radou. Roku 1892 stal se farářem na Král. Vino-hradech a r. 1895 zvolen byl Královskou českou společností nauk, jakož i Českou akademií za člena mimořádného. Kromě 25 ročníků nCyrillae, v nichž složena jest bohatá encyklopedie potřebných vědomostí o chorálu, polyfonii, kostelní písni české a jiných předmětech hudby posvátné, a v jejichž přílohách vyšlo 40 mší, několik set mottet a j. od nejlepších mistrů českých, Křižkovského, Skuherského, Hrušky, Foerstra, 1\ešvery, Cainera, Sychry, Zelinky a j., vydal Mešní kancionál, správné roráty nedělní a pondělní, a složil troje litanie pro lid s příslušnými zpěvy k odpolední bohoslužbě. Po dlouhá léta rayl učitelem chorálu v kníž. arcib. semináři Pražském. K činnosti hudební družila se současně druhá práce, týkající se umění výtvarného. Roku 1875 uložil časopis =Method, který učinil orgánem a :střediskem bádání v oboru dějin uměleckých a v jehož 24 ročnících seznamuje čtenářstvo se stavitelským slohem antickým, starokřesYanským, byzantským, rornánským a renaissančním, jakož i některými obory uměleckého průmyslu pomocí

tam r. 1865 ustanoven za kooperatora při velkolepé románské basilice sv. Cyrilla a \Iethoda. Používaje svého vzdělání hudebního vypěstěného již v letech dětských, zvelebil nejprve lidový zpěv a pomocí literáckého sboru zavedl staročeské zpěvy rorátní a nejcennější písně z lcancionálu svatojanského. Jakmile zpěv obecný byl zaveden, počal pěstovati zpěv liturgický zřízením zvláštní pěvecké školy, kterou zasvěcoval v krásy klassickýcil skladeb slohu Palestrinova a cilorálu gregorianského. S liturgickou školou pěveckou poi•ádal pak v kostelích Pražských poutní produkce a duchovní koncerty s přednáškami, čímž reforma dosud soukromě pěstovaná razila si cestu na veřejnost.
Za takových příprav nadešel r. 1573 jubilejní rok gooletého založení biskupství Pražského, který poskytoval nejvhodnější příležitost k slavnostnímu a ohcieinímu zahájení připravené reformy. Za tím účelem nacvičil kromě chorálního
hojných illustrac. Na základě samostatného soupisu bibliografického, v němž shledal a soustavně seřadil material pro dějiny umění českého stavitelství, socha%ství, malířství a uměleckého průmyslu, a na základě zkušeností nabytých románskými eskursemi přichystal pro letošní rok k tisku 1, díl dějin českého umění, zahrnující veškeré umělecké památníky doby románské od stol. X. do XII.