24 —

v stupni čtvrtém rozdíl se jeví, jest to krátce řečeno G dur s 2 SG. "Z D dur od-vozenou mixolydickou škálu a li cz:r d e fis d'° a charakterisuje malá septima a—J. Je to A dur bez ~r
Při tonech (modecli) skupiny druhé s tercií malou bude nám praktickou pomůckou ku pamatování tonů charakteristických systém našich moll skal. Dorickou a b c d c f; postavíme vedle moderní (harmonické) G moll a máme G moll bez es a bez citlivého tonu fiS, Charakterisuje tedy dorickeu toninu velká sexta. V našem příkladě ; e. Phrygickou a b'' c d c f g a (z F dur odvozenou) postavíme vedle larmonické A moll a h e d c f gr~ a a obdržíme A moll s jedným b bez citlivého tonu ,;rr. /_vakem tonu phrygíckého jest tedy malá sekonda a malá septima.

Konečně aeolickou d c ./,b a b c" d charakterisuje septima d—c, schází zde cítlivý ton naší D moll harmonické škály.
Vezmeme nyní za základ postupy s 2 b a učiiime stručný přehled :
Od 1. stupně: b c d es f á a b joniká, naše B dur;
od I1. stupně : č d es f, a b c dorická, C moll bez as a bez citlivého tonu:
od III. stupně : d cs f J. a b c d phrygická D moll s 2 ~;
od IV. stupně: es f ; a b c d es ly - dická, Es dur bez as;
od V. stupně : f a b c d es f mixolydická, F dur s 2 Ď;
od VI. stupně: a b c d es f aeolická, stalý způsob G moll stupnice.
(Pokračování.)

v
Vyňatky z „Pamětní knihy Zeleznobrodské”.
Píše V. Vaněk. říd. učitel ve výslužbě.

Roku 2656 byl v Brodě kantorem a spolu městským notariusem neb s\-lidi-kusem Fr. Briickner, který služby Boží c?le sprostn,-ho způsobu zastával; když přišel ducliovní do kostela, hned šel do zpovědnice a zpovídal, a v tom čase zpíval kantor na choru třebas dvě i tři hodiny výroční písně, které těm slavnostem přiměřen}- byly. Pak následovalo kazání, a sice jednu neděli české a druhou německé, protože toho času byla většina obyvatelstva Zeleznobrodského pouhý `lěmec; tito němci hvli ze 5mržanského panství jako řemeslníci v městě osazeni. Po kázání byla bud tichá neb zpívaná mše sv.
Roku 2683 ustanoven za kantora 5alamoun Kerner ; ten dostával od pohřbu polovičku, co kněz; tenkrát platilo se od pohřbu dítěte 18 kr., od dospělého 45. Pak měl koledu vánoční, kterou s knězem, kostelníkem, ministranty a zpěváky v každém příbytku si vybíral; také měl koledu 1`ehořovou, při níž do-stával vejce, a posvícenskou, koláči placenou; za ofěry dostával 16 zl. a pak nějaký snop obilí z vesnic.
Roku 1707 byl v Brodě kantorem Gabriel Tepr; za jeho času byl sem první farář Václav Dlabač, dosazen, před tím vykonával tu služby Boží každých 14 dní kaplan z '-\-ábzí. Ten p. farái- posta

ral se o to, že se do kostela varhany pořídily. Kantor Tepr začal tal;ě mládež muzice vyucovati, nebo za jeho času ještě se nic figurálního v kostele nekonalo, nýbrž jen zpěv od lidu choraliter při službách Božích se zachovával.
Roku 1726 zemřel kantor Tepr, nastupcem jeho stal se Jan ~lesinger, který se zvláště při cvičení mládeže školni v muzice pihiým učinil a tak to daleko přivedl, že na choru figurální služby Boží producírovat začal, ačkoli tuze simplex, jenom v 6. nebo 7. hlasech, totiž Canto. Alto, Tenor, Bass, dva Violini a Urgano : k tomu musel kantor ještě na varhany sám hrát a spolu Bass zpívat; v krátkém čase molil při slavnýcli nešporech i žalmy se svými lidmy producírovat.
Toho času byla dědičná vrchnost na Rohozci : obyčejně přijížděla ua slavnost sv. Trojice, anebo když byl svátek patrona; r řed tím dnem musel Zeleznobrodský kantor se svými muzikanty na Rohozec přijít a kasací lu•át, pal: druhý den v zámecké kapli při zpívané mši sv. muzíku dělat a při obédě taflniuziku producírovat ; třetího dne bylo slavné requiem za zesnulou familii Desfourskou. Za to muzicírování dostávali muzikanti celou stravu a slušné zaplacení. A to bylo pětkrát za role : ale že to bylo muzikan-