— I9 —

dáni skládali nové melodie eliorálni pro svátky zavedené po r. 1615, neuvádí zmíněné breve. Ale byli to: Dr. Haberl, Dr. Witt, P. U. liornmiiller a j., jejichž jména ručí za práci zdařilou a dokonalou.
Xež toto vydání Graduale, jež nebylo ničím jiným než nově vydaným Gradualem medicejským, narazilo hned v prvnícli počátcích na odpor těch mužů, kteří jen ty melodie chorálové považovali za í•chořské, jež obsahují staré rukopisy a kteří se domáhali oficielního zavedení novéilo Graduale dle nich sestaveného. Snahy těch mužů došly uskutečnění.
"lak podařilo se lIichaelu Hermesdorffovi, redaktoru časopisu »Caeciliaa řediteli kúru trevírského (1833—I885) zaříditi r. 1872 spolek pro zkoumání starých rukopisu chorálních, l: němuž patřili znamenití muzové : ředitel brusselské konservatoře Fr. August Gevaért (nar. IS28), proslulý dílem: ->Histoire et theorie de la musíque cle 1' autiquité« dva díly r. 1875-1881), R a i m u n d Schlecht (1811--IS91) a gymnasiální učitel trevírslry' R o h n. 'výsledkem prací komisse bylo Hermesdorffem vydané r. 1876 Graduale ad normam sc. G r e g o r i i, dílo to zobrazující nezkrácený chorál předešlých století a proto po stránce archaeologicl.é velmi cenné,
když pak hlavně ve Francii počali anonvmové brojiti přímo proti výnosům odporučujicím Graduale Romanum, proíilašujíce je za podvržené, byla nucena S. R. C. 14. dubna 1877 upozorniti katolický svět novým dekretem na pravost dosavadních výnosů a na jejich důležitost. A když nastoupil slavně panující papež Lev XIII., potvrdil brevem »Sacrorum Concentuum,< ze dne 15.listopadu IS78 výnosy předchiidce svého Pia IX. a prohlásil Graduale z a a u t 11 e etické. () ditionem probamus atque authenticanl declaramus.)
Více však než všechny anonymní i podepsané brožury a články v casopisech : »C a e c i l i a« (redaktor H. Oberhofer, později Hermesdorff), »L e i tschrift fiír ].ath. Iširchenmusik« (redaktor Habert ), francouzs]:á »lIu si c a s a c r a« a j., s prospěchem pracoval učený Dom joseph Pothier,')vydav
1) Dom josef Maria Pothier, svn učitele, na-rozen 1835 v Lotrinsku. vstoupil jako kněz r. 1859 do řádu benediktinů kláštera 5olesmes, kde opa-tem Guerangerem mu bylo uloženo, aby se věnoval studiu chorálu. Po mleté úmorné práci vvdal r. 1880 svrchu uvedené dílo Les mélodies GrégoriennesK; r. 188,2 vydal: ~La tradition dans

vědecké dílo >L e s \I é 1 o d i e s G r e g oriennes d' aprčs la tradition«, ISSo, v němž v 16 kapitolách dle tradice poučuje o dobrém a správném před-nesu chorálu, jenž, jak praví, závisí na integritě melodie a správné notaci,
llle zásad svého theoretického díla a dle hesla Gueraugerova daného archaeologiim ku vyhledávání pravé řehořské melodie a již z předu zmíněného, vydal Pothier r. 1883 důležité praktické dílo: »Liber Gradualis a S. Gregoris lIagno olim ordinatus, postea summorum Pontificum auctoritate recognitus ac plurimum auctus cum IlOtIS musicis ad maiorum tramites et codicum fidem figuratls ac eiusdemque iussu e d i t u s« (Fornaei Nervioruni), jež zatlačiti se snaží všechna dosavadní vydání ve Francii a také s prospěchem to činí.
Dom Pothier hleděl v Liber Gr. po-dati pravý a věrný obraz starých melodii i•eliořských. Aby co možná nejblíže přišel ku době ř-ehořské, zkoumal ponejvíce rukopisy nejstarší, jež sahají do století IX., X. a XI. V nich hledal ne-porušenost melodie, pravost seskupení notového a jedině oprávněný zákon při-rozeného rhytnlu. Není pochvby, že Pothier úkolu svému dokonale dostál a že v Liber Gr. věrný podává obraz cho rálu století IX , X. a XI.
Ale poněvadž nelze dokázati, že staré památky rukopisné ze století IX. a X. jsou věrnými opisy antifonáře 1`ehořova, nelze ani tvrditi, že by L. G. byl věrným obrazem piivodnich melodií sv. Re-hoře, ač nelze mu upříti obzvláštní ceny archaeologické a tradiciouelní. Ano kdyby měla rozhodovati při volbě chorálních knih pouze arcllaeologie a tradice a nikoliv autorita a praktičnost, pal; by bylo nutno L. G. dáti přednost před vydáními ostatními.
Ač L. G. byl pochválen od sv. Otce jako výtečné dílo archaeologicl:é, přece výslovně sv. Otcem 3. května 1854 na-psáno, že neměl nikdy úmyslu L. G. aprobovati pro potřebu liturgickou a že v piné platnosti zůstává dekret ze dne Io. dubna IS83.
la notation«; téhož roku: UDe la viroa dans les neumes, a Une petite yuestion de lrammaire.« R. 1883: Liber Gradualis. llissae, Hvmni 1884. Officium ultimi tridui 1886. Ofhcium et Missa pro Defunctis 1886. y'ariae preces de mvsteriis 1888. Od roku 1894 byl převorem kláštera ve Fontenelle a r. 1898 by! jmenován téhož kláštera prvním opatem.