Centrální KATpkatolická knihovna
~a
p9~1F	3 1121I I I 11II I IIIIIII II I II I I i III
YRIL~
čAsoPTs
pro k(atolick oil hudb11 posvát11011 v Čechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveii
ORCxAX OUGNÉ JUXOxY CY'RILLShÉ.
Majitel, vydavatel a redaktor:
1899, Ročník XXVi,	F. J. LEHNER.	C1SI0 3, a 4,
~Inwnun.inmimununtmm~i~nnrnnuunnnmmiiminm~unnmmmnn~niumunmm~n rnr~nnrm i rnr—ire n rvrunnrrw i i i,m,nuwnuiuuunumnumml~

,jubilejní akademie Cyrillská.
\apsal F. J. Lehner.

Celé čtvrtstoletí i,plynulo •od té doby, co redaktor zah_ , i obec~,úu reformu církevního zpěvu založením tohoto časopisu, jímž hájil zásady, které církev stanovila o hudbě posvátné. Bylot to -čtvrtstoletí piné námahy a práce, trudu i radosti, boje a vítězství. Mlha předsudků zvolna se rozptylovala, ustupujíc jasným a teplým paprskům zlatého slunka, jímž církev září. Hlouček nadšenců vzrostl v Cyrillské vojsko, jehož jásavý zpěv dojemně a zbožně zaznívá posvátnými prostorami sterých chrámů po veškerých končinách, ve vesnicích i mě-stech koruny české. Láska překonala lhostejnost, nadšení zvítězilo. Jednomu z nadšenců nové generace zdálo se býti vhodno, aby závěrek prvého a počátek druhého čtvrtstoleti Cyrillského oslavil se po cyrillsku, pěveckou akademií, kterou uspořádal se svou křižovnickou Cyrillskou jednotou a to s výsledkem tak utěšeným, tak zajímavým, tak nadšeným, že to byla skutečná slavnost Cyrillská, jíž uchváceno bylo všecko — četný pěvecký sbor i četné posluchačstvo. Sbor pěvecký daleko pi•es půl sta hlasů čítající skládal se z vokalistů křižovnických, dívek, jinochů i mužů výborně i svědomitě secvičených. V posluchačstvu pak, které napinilo dvoranu Svatováclavskou ve veškerých prostorách tak těsně, že hosté poněkud se opozdivší již žádného místa nenalezli, zastoupeny

byly všecky vrstvy společnosti, duchovenstvo s Monsignorem Františkem Hrádkem, kapitulním děkanem Svatovítským a velmistrem řádu křižovnického, Václavem Horákem včele, řiditelé kůru, hudební umělci, zástupcové Cyrillských Jednot a množství přátel zpěvu posvátného.
Program pečlivě seřaděný zahrnoval veškeré druhy zpěvu církevního, českou píseň kostelní, chorál, sbory pro dva, tři, čtyry, šest a osm hlasů, tak že bylo lze stopovati veškerý vývin a nádheru posvátného umění, jemuž církev vykazuje předního a nejdůležitějšího místa v, řadě os*.atriích uměn, jichž používá na oslavu své bohoslužby. Program byl, jalo následuje: I. Duchovní píseň česká z kanc. sv.-Jauského II. č. 398. II. Introitus a Communio na 1. ned. po Zjevení Páně (-reg. chorál) z Grad. Romarium. III. »Diffusa est gratia« motett pro dva ženské hlasy od Jos. Foer-stera sen. (* 1833). IV. Kyrie ze mše pro 3 ženské hlasy od Ant. Lottiho (t 1740), a (?) Fr. Durante (j 175,5)- V. »Tristis est anima mea«, motett pro tři mužské hlasy od G. B. It'Iartiniho (i 1784). VI. »Marce Domine«, motett pro 3 muž. hl. od Menegali-Cordarise (i 1757). VII. »Adeste fideles«, nrotett pro 3 ženské hl. Původu portugalského. VIII. »Viri saucti«, responsorium pro 6h1. smíš, sbor od Jana Gallusa (i i 59 t ). IX. »Crux fidelis«, mo-