- 3 -

hesla do vvdáváni nových knih. Než nemohouce prozkoumati všecliny rukopisy všech zemi a věků, obrali si jednotlivci jen jednotlivé staré rukopisy a dle nich upravili nová vydáni, která pak ovšem ve stavbě melodií se líšila, jako rozdílny byly melodie v různých pramenech, z nichž je čerpali. `L těchto vy-dání buclt(,ž uvedena jen některá:
Vydáni chorálu z r. IS48, jež pořidil Theodule Normand(1812—1888)pod pseudonymem: Theodor Nisard.
Roku 1856 a IS57 obstaral jesuita Dufo u r vydáni Vesperalu a Graduale na základě svatohavelsl:ého Antifonáře, vy-daného slavným ličencem, Belgičanem jesuitou Lambi]'_otte;m 11787-1875), jenž se domnív.i o tomto Antifonáři, že jest opisem A:itifonáře Rehoře Vel., při-neseným z iZíma do kláštera svatohavelského mnichem Romanem r. 790. Než P. Auselm Schubiger dokázal, že domněnka Lambillottova byla nespr-ávna, poněvadž rukopis ten pochází teprve ze století N. a nikoliv z VIII.
R. 1838 vydala komise pro R li e i m s a C a m b r a i na základě kodexu montpellierského a murbachského Graduale u Lecoffre-a v Paříži.
Roku 1859 uspoí-ádáno na vybídnutí kardinála Engelbei-ta 5terkse vBelgii me chelnské vydání: » G r a d u a 1 e r omanum cum cautu Yauli V. jussu r e f o r m a t o« jež obsahuje porušené melodie medicejského Graduale z r. 1614 a 1615.
Kromě toho o rozkvět chorálu sna-Alí se archeologickým studiem a vydá-váním odborných spisů Francouzové: Alexander Clloron (1772-IS34), Josef Ortique (I802— 1866), Karel Coussemaker(I805—1876);Belgičané: František Fetis (1784—1871) a jeho žák Lemmens, nar. 1823, Van Damme, nar. IS32, kanovník a profesor chorálu a Star,ího Zákona v semináři Gentském a redaktor belgického časopisu ,>Musica sacra«.
Po Belgii a Francii za nedlouho probouzelo se z lethargie cllorálové \ ě m ecko a Rakousko.
1 v těchto zemích pokládali reformatoři chorálu za přední úl.ol vydáni opravených melodií chorálových.
'FaIz Kaspar Ett (1788—IS47) sna-žil se chorál přivésti k platnosti dílem: Musica sacra (IS45), jež obsahovalo opravení melodií chorálových a jež původně vydáno bylo pro studující mládež.

Roku 1853 vydal J. G. llettenleit e r (1812—1858), ředitel kůru ve staré kapli řezenské, na přání biskupa Valentina Riedla a kanovníka dra Yroske »Enchiridion chorale sive Selectus Cantionum liturgicarum jurta Ritum S. R. C. per totius anni circulum praescriptarum«, jež zavedeno bylo skoro po celém jižním Německu a nemálo přispělo k pěstění chorálu. Obsahuje melodie podobné melodiím medicejského vydáni.
Michael Hermesdorff (1833 až 1885) řiditel hudební školy trevírské, uspořádal na základě trevírských rukopisů vydání Graduale (1863) a Antifonale (1864).
Theoretik P. Raimund Schlecllt (1811—1881), inspektor semináře v Eichstattu, budil budoucí učitele choru ne-jen spisy theoretickými a osobním vlivem, ale i vvdáuím chorálních kni11: Officium Nativitatis Domini et Hebdomadae sanctae, Vesperae Breviarii R., Gradualia et Offertoria.
Mimo tyto chorální knihy vydané k potřebě praktické vybízel k reformě farář V o 11 e r s h e i m (I Sob—1865) knihou: »Reform des Choralgesanges« 186o) a Svýcar P. Anselm Schubiger (1815 až 1888) výtečným dílem: »Die Sán - gerschule von St. Gallen vom achten bis zwSlften Jahrhund e r t e, ein Beitrag zur Gesangsgeschichte des Mittelalters« hleděl lásku probuditi k středověkému umění hudebnímu.
Největší pak rozmach způsobil na poli reformy jak chorálu tak polyfonie učenec, agitator, řečník, spisovatel a skladatel Dr. František Witt (1834 až 1888), založiv r. 1866 hudební časopis »Fliegende Bl itter«, r. 1868 »Mu-s i c a sacra«, téhož roku 1865 svolav první schůzi hudebního spolku pro všechny národy německé řeči pod názvem Clcilienverein« a složiv veliké množství klassických děl.
Různými privátními vydáními chorálních knih, ať již obsahovaly melodie dle starých rulcopisii, at v nich melismata byla prakticky zkrácena, mnoha spisy tizeoretickými a historickýmí, vydáváním hudebních časopisů a založením hudebního spolku byla úpině připravena piida pro nový rozkvět chorálu.
Počátek k rozkvětu a reformě byl dán; jen bylo třeba, aby se nalezla též autorita, jež by vztáhla po této dosud útlé květince ochrannou ruku, která by dala všem pracím pravý a správný směr,