- 7 -‑
Jakou měrou byl program dodržen?
Staročeská píseň, „ krásná a velebná, otřásá klenbou bezčetných chrámů po veškerých diecesích v Cechách i na Moravě. Kancionál Svatojanský, vydaný na památku tisíciletého příchodu svatých apoštolů, Cyrilla a Methoda k nám, vy-konal svůj úkol. Jednotlivé ďiecése opatřily se zvláštními kancionály, dle nichž zvelebuje se úsilovně zpěv obecný po různých osadách, v městech i vesnicích. Lid český miluje ctihodnou, po otcích zděděnou píseň, která se vyprýštila z útrob zbožných otcův. Staročeská píseň kostelní čile se obnovuje.
C h o r á 1, v zemi zakopaný a zapomenutý poklad, objevil se opětně na světle denním. Zpívá se již s láskou na četných kruchtách velechrámů l:athedrálnicli i skromných kostelíků po všech končinách rozptýlených. Chovanci kněžských seminářů, příští pěstitelé jeho, přiučují se mu z povinnosti. Se znalostí roste i obliba jeho. V čem si člověk oblíbil za věku mladistvého, horoucněji milovati bude muž. Krása chorálu jest již obecně poznána a oceněna. C h o r á l č i 1 e s e o b n o v u j e.
Církevní polyfonie vstala z mrtvých. Dávno tomu jest, co ji pochovali. Jsouc dlouho v hrobu uložena, jarním dechem zase oživla. Národ český, hudby milovný a hudby znalý, nezapřel přirozené nadání, jež do vínku se mu dostalo, Skladatelé, v jejichž žilách proudí česká krev, Cainer, Foerster josef a Antonín, Holain, Hruška, Křížkovský, Nešvera, Pilař, Průcha, Skuherský, Smolík, Stecker, Sychra, Tregler, Zelinka a j. obdarovali nás hojností plodů v pravdě uměleckých, jimiž důstojně oslavují se služby Boží. Církevní polyfonie čile se obnovuje.
Program před čtvrtstoletím stanovený neselhal.
Teskně a s obavami vydali jsme se na pout před 25 lety, ve smutném znamení zapovězené Jednoty pro obnovu hudby posvátné. Na prstech ruky bylo lze tehdáž spočítati první vyznavače. Dnes máme Obecnou Jednotu Cyrillskou, čítající 112 Cyriliských jednot po veškerých diecésích v Cechách i na Moravě rozvětvených a sbor tisíců hrdel zpívá píseň vítěznou.
Teskně a s obavami jsme započali, doufajíce však v pomoc Hospodinovu a v milost Ducha Svatého. A dětinná důvěra nebyla sl:lamána. Bohu díky !
Bez obavy, avšak s touže nezvratnou důvěrou v pomoc Boží nastupujeme druhé čtvrtstoletí. Dosloužím službu, jíž jsem se zasvětil, až Pán Bůh služebníka odvolá.
F. T. 2~ehrier.
Základní rysy o historii , hudby chrámové, zvláště chorálu od prvních dob křesYanských až po dobu dnešní.
Přednesl na IX. exerciciích Cyrillských v Praze Dobr. Orel, vicerektor v Hradci hrál. (Pokračování.)

Doba reformy_
1830 až doba naše.)
Období pr7,ní. Počcrtkj, reformy. z830--z870.
Počátky obrodu chorálu byly sporadické, lokální a zcela privátní. Záležely v hlubokém studiu archaeologickém, ve vydávání praktických knih chorálních, v nichž melodie upravována byla buď dle starých rukopisů neb osvědčených vydání dřívějších a ve vydávání spisů theoretických, jež budily zálibu chorálu a vedly k jeho poznání.
První podnět k obrodu chorálu lze stopovati ve Francii a Belgii. Dal

jej Prosper Gueranger (1806—1875) opat v Solesmes a generální opat francouzské kongregace benediktinské, dí-lem: Institutiones liturgiques, vydaným r. 1841, v němž poukázal na krásu římské liturgie a zároveň dal archeologům heslo, dle něhož by se měli říditi při vyhledávání pravých melodií řehořských a při opravách chorálních lenili. Heslo znělo: Jen ty melodie lze považovati za pravé a povodni melodie řehořsl:é, které v různých rukopisech různých věků a národů jsou identické.
Buď jednotlivě neb spojeni v komise dali se mnozí mužové na základě tohoto