— 85 —

dojem, pak to nechybí chorálu, nýbrž jeho provedení, přednesu. Na to přijde mnoho, na to přijde v jistém smyslu všecko.
Za tou příčinou dovolujeme si, c o se týče potřebného vyškolení choru nebo sboru, velectěné shromáždění alespoň na tyto věci upozorniti.
Zpěváci at se učí dobře čisti a dobře přednášeti; at kladou váhu na správnou výslovnost samohlásek, souhlásek, slabik, slov, a at, jak Hettinger mladým bohoslovcům na srdce klade, mají na zřeteli -největší umění, zůstati (totiž) přirozenými.« To vy-lučuje všecko hledané, šnořeiié, všecku snahu sobě samému nebo posluchačům se líbiti.
Text, který se má zpívati, musí se dobře studovati, či ještě lépe, uvážiti, rozjíinati, noty a celé kusy zpěvu musejí svědomitě býti cvičeny a nacvičeny.
Potom budiž dbáno k r á s n é h o s o u-ladu. S oulad hlasů dobrým řízením hlasu není těžký, je-li tu s o u l a d c í-t ě n í, »unum cor, una anima«, jsou-li všickni »jedno srdce a jedna duše.«
Velikou důležitost má nad to d o b r ý, správný rhytmus. Nejkrásnější údy, nejvýbornějši organismus bez duše jest mrtvou hmotou. A to jest zpěv bez rhytmu. Naproti tomu chorál přednesený s dokonalým rhytmem jest opravdu zpěv královský. Základní zákon v příčině dobrého rhytmu jest, že t e x t t u p a n u j e, a přednes musí býti volné re-citace.
Přidejte ke všem těmto pravidlům, veledůstojné a velectěné shromáždění, ještě přízvuk Ducha svatého — cithara estis Spiritui Sancto, citerou jste Duchu svatému (S. Chrysostomus) — jenž v nás prosí lkáními nevypravítedlnými. Jinými slovy: Zpívejte modlíce se a modlete se zpívajíce, jedině před Bohem a jedině pro Boha, a potom pronikne váš zpěv také k Bohu a odtrhne s neodolatelnou silou a mocí zbožných věří-cích zástup od země a ponese je rovněž k nebi a k Bohu.

»Takovýto chorál jest hudbou úžasného účinku,, napsal kdysi laik Ringseis. »Jako majestátní proud hučí viny tohoto zpěvu, brzy více, brzy méně, mocně se nadýmajíce a všecko s sebou unášejíce vlásce, zbožnosti, chvále a velebení, a opět v bolu, žalu a strachu, vysoko k nebesům a opět dolů ke hrůzám soudu«
Vskutku, velectěné shromáždění, »kde se chorál správně pěstuje, tam přinášejí mu věřící i na místech, kde byl dosud neznám, takové porozumění vstříc, které se jenom z jemného citu křestanského lidu pro všecko svaté a ctihodi:é vysvětluje.« (Praví arcibiskup Roos z Freiburgu.)
Kde se chorál k r á s n ě pěstuje, tam se piní chrámy věřícími a věřící jsou vedeni chorálem k modlitbě, modlitbou k milosti, milostí k životu křestanskému, zbožnému — duchovnímu, idealnímu.
Nuže, velectění členové a přátelé Jednot Cyrillských, pěstujte horlivé a krásně zpěv gregorianský jakožto umění po výtce duchovní, idealní.
Končím přáním, aby dobrotivý Bůli provázelvšecky vaše snahy a práce v příčině obnovy posvátné hudby požehnáním tak hojným, aby brzy ve všech svatynícli této milé diecése Kralové-Hradecké r o zl e h a l a se důstojná církevní hudba Bohu ke cti, sv. Církvi ku okrase a všem obcujícím službám Božím ku vzdělání a duchovnímu pro-s p ě c h u ; a potom aby se na nás všech jednou vypinilo krásné slovo velikélio opata Ruperta Deutzského : »E i s, q u legitime c a n u n t et sapientei psallunt, remuneratio vel praemium erit carmeli aeternurn.« »Kdo zpívají podle zákonů sv. Církve a moudře Boha chválí, těm bude odplatou a odměnou zpěv věčný — před trůnem Božím v nebesích, v zemi nejjásavějšího Gloria, nejpodivuhodnějšího Sanctus a věčného, n i k dy nepřestávajícího Alle-1 u j a. « Staň se!