-76

matika jest pouze jakýmsi úskalím v cír-]cevní hudbě, jež dosti nebezpečno bez pohromy obeplouti. Postrádá-li skladatel církevní hudby a varhauílc náležitého odborného vzdělání, pak jest vysazen světáckým živlitm vůbec, byt by o chromatilcu ani nezavadil. Youlcazujeinet k vůli důkazu pouze ku pseudocírlcevním skladbám illozartovým a Haydnovým, kteréž nikoliv pro sporadicky v nich obsaženou chromatiku, nýbrž pro jejich světáckou melodiku, rliythmiku a instrumentaci chrámu Páně skorem naprosto nedůstojny jsou. Abychom nabyli jasného světla, jak možno beze škody uvésti do moderní církevní hudby chromatického živlu, ovšem v míře nejskrovnější, odporučujeme k zevrubnému studiu mše

Wittovy, Vešverovy, Mittererovy, Stehleovy a Koencnovy. Ze skladeb těch jde na jevo, že chromatika principielně ne-zamítá se ve skladbách moderních, nýbrž toliko v chorálu gregoriánském a tudíž i v předehrách k chorálu samému. »Každá, v základní náladě s chorálem živě kontrastující skladba jest více méně necírkevní«, praví Witt na jistém místě, a na druhém místě praví: »K Palestrinovi nutno se připojiti, na jeho zálcladecli dále pokračovati, nikoliv však saltem mortalem se řítiti do nejmodernějšího způsobu komponování.< K uvarování se hrubých chyb a pokleslcii uváclíme jako odstrašující pi•ílclad několik notových příkladu :

Copová chromatika.				
C7J		j7J	.1-	• ~-i i	I	~	~ I	~	~~	

_	I	1	atd.	>---
roo =	=~	rl	I—	I	atd.
nI	
								{-‑	

rad Základní skladba a sbor. Ij »Upep~ená« skladba tato v úpravě pro smyčcový quartett. Celek jest souhrn copu harmonického, rhythmického a iustru

mentálního v hudbě pseucloeírlcevní, k ně-muž schází ještě fanfáry trub a kotlů, jež snadno si každý z vlastní zkušenosti dopiniti může svojí fantasií.

Tenori

Mužský sbor.