-57

intonovaných varhan, jimiž se zvláště venl:ovské kostely vykázati moliou, z je-jichž vřískavých a titěrných hlasů, při nejlepší vůli ku stávajícím poměrům, bylo by sotva možno, vybrati jednoho neb dvou hlasů k průvodu umělého zpěvu způsobilých; a když již konečně, začínají pal: svízele znova, nebot pro t. zv. zkrácenou spodní oktávu a nezastoupenou pedálovou spojku nelze ani teclinicky správně liráti. Ký div tedy, hle-dá-li venkovský ředitel kůru své útočiště v orchestrálním priivodu umělého zpěvu, lcterýž, ač pochybné ceny jest, přece našemu lidu lépe se zamlouvá, než sevšednělý pískot a jekot neuměleckých varhan.
Nelze ovšem popi-íti, že za příznivých poměrů možno docíliti obstojuélio průvodu moderního zpěvu pomocí orchestrálního apparátu, chorálu však z toho pražádné výhody nelcyuou.
Po této odbočce od pravého jádra našeho předmětu vratme se zase ku polcyniim, jichž hodláme dáti varhaníkům, těšících se ze strojú bezvadných, aspoň snesitelných. Síla a barvitost varhan řídí se dle počtu zpěváků, jakož i dle charakteru té oné stati cliorálu, resp. vícehlasé skladby.
Upozornili jsme na jiném místě již na nejnutnější hlasy varhan, pokud běží o průvod chorálu. Dle této základní disposice považujeme: salicional 8' za pianissimo, kryt 8' za piano, gambu 8' za mezzoforte, kombinaci těchto 3 hlasů za forte a principal 8' s dřívějšími neb bez nic11, za fortissimo průvodu chorálu i při značně silném sboru. Nehledě ani k tomu, že zvučnost lidského orgánu jest nápadně měnivá, na osobě vždy závislá, dále i sila hlasů varhan že závislou jest na lokálních poměrech a jiných faktorech, lconečuě i okolnost ta, že nemožno dynamiku tónů přesně stanoviti, přece dlužno vymezení ono za jakousi normu správného registrování pokládati. Tolik po stránce dynamicl:é.
Správnou dynamikou není však hudebnímu přednesu ílpině vyhověno; přistupujet tu ještě jeden důležitý moment — a to jest barvitost hlasu. Právě tak, jako zpěvák uměleckého jemnocitu při-způsobuje barvitost svého orgánu různé poetickě náladě textu a skladby, dlužno i varhaníku toho důležitého momentu pilně si všímati, a to tím více, čím větší rozmanitosti v barvě tónů jemu svěřené varllally poskytují. Nemohouce se pou

štěti zde do detailů, uvádíme jen tolik, že ku textům povahy mysteriosní, tklivé, zkroušené, kající, prosebné, volíme nejlépe registry měkkého timbru, slabě, ba i sféricky intonovaných, po případě i hlasů dutého, hrobového tónu; l:u textům rázu epického hodí se hlasy jasnější, víceméně indifferentní, jako ku pi. principal houslový 8' neb klarinet 8'; texty radostnélio a majestátného charakteru možno nejvhodněji provázeti registry jasnými, jadrnými a lesku pinými. Velikost hlasů budiž v manuálecli pře-vahou osmistopová; v pedále stačí subbas 16 stopový i pi-i značnějším počtu hlasů manualních, k němuž přidružiti se může při stoupající sile violoncello 8'. Subbas 16' možno také někdy zaměniti violinem 16', pokud týž jemně intonovaný jest, K vůli značnému pianissimu pedálovému převedeme bourdon 16' za pomoci pedálové spojky do pedálu, jehož hlasy nejdi-{ve umlčíme, a provázíme pak ostatní skladbu jemnými hlasy II. manualu.
Z manualních hlasů 4 stopových volíme k průvodu chorálu toliko hlasů nejjemnějších; vylučuje se tedy rozllodně jako hrubý nevkus: principálové oktáva 4', dále i veškeré hlasy menší oktávy 4 stopové, t. j. veškeré superoktávy, quinty a kterékoliv mixtury, an se jimi zpěv utlumuje. Radíme hráti v každém případě průvodu tak, aby zpěv vynikal nad průvodem. Necht studuje každý varlianík (mimo bohoslužbu) jemu svěřený stroj až po úpiné vyčerpání všech možných kombinací Hlasů, aby takto vy-zbrojen, přiváděl pak ku platnosti pi•eclní zásady uměleckého přednesu, vrcholí-cích: v tecliuické správnosti tónů a tempa, v úpiném přilnutí průvodu ku zpěvu, v správné dynamice a charakteristickém zabarvení tónu. »Učení nebývá nikdy ]couce« praví R. Schumann, a to vším právem.
Odvratme se nyní od aestllétisování ku některým realnějším momentům priivodu varhanovélio !
Akcentus celebranta není dovoleno provázeti varhanami, jak tu a tam ještě podnes se děje; za to však mohou se responsoria, chórem zpívaná unisono, provázeti mezzoforte principalem houslovým aneb jemu co do síly rovnající se skupinou jiných hlasů. 'Lpívají-li se však responsoria vícehlasně, pak nedoprovázejí se varlanami. Unisono zpívaná responsoria při mši sv. v době