56 —
O průvodu chorálu.
Proslovil hi•i Cyrillslcých exerciciích v IIořicích ředitel František irásek.

Velectěné shromáždění!
Touto krátkou úvahou nehodláme nikterak. podati návodu ku harmonisování chorálu, ponechávajíce to mužům povolanějším; spíše zdá se nám býti nutným, dáti několik praktických pokynů v ohledu provedení průvodu samého.
Sluší předem poznamenati, že harmonie příčí se povaze cliorálu, kterýž dávno již před prvními pokusy o harmonii vůbec byl v piném svém rozkvětu. Každá, byt i sebe lepší harmonisace chorálu, činí jej těžkopádným, nepřirozeným, a to tím více, čím chorál bohatějším jest na neumech čili melismatech. Ze recitativ, jimž právě chorál par excellence jest, nelze skorem ani harmonisovati, dokazuje nejlépe operní »recitativo secco« čili »canto parlando«, při kterémž orchestralní průvod vyplňuje bucTto mezery na fráse rozčlánkovaného recitativu, aneb jej podporuje táhlými al~:lcordy. V případu prvém jest nám co činiti s rhapsodickou — a v druhém s dudáckou harmonisací, celkem tedy živly, povaze recitativu odporujícími. Netřeba dále dokládati, že podobně iiarmonisovaný chorál stal by se směšným a nesnesitelným, což nikterak možnost podobné úpravy« nevylučuje.lIolili bychom v ohledu tom posloužiti ukázkami z nejnovější literatury, avšak pomlčíme lépe o tom, iiebot »uomina sunt odiosa«.
Slavný reformátor hluboce pokleslé církevní hudby, dr. Frant. Witt, nar. r. 1834, praví v předmluvě lcu svému »Organum comitans ad Ordinarium i1lissae«, že každá harmonie jest neštěstím, ba i smrtí chorálu. Výroky těmi odsuzuje v theorii, čehož v praxi snaží se realisovati. Nedůslednost tu možno jedině tím omlouvati, že naše ucho, harmonicleou hudbou až pi-esycené, těžce by neslo imaginární prázdnotu jednohlasého chorálu bez veškeré harmonie, at již vokální aneb instrumentální. Proč právě varhan používá se k průvodu chorálu, vysvítá z následujícílio :
'oleální harmonisace svědčí nejlépe chorálu syllabickému, ku př. tónům žalmovým (falsi bordoni), responsoriím a pod. útvarům. Nastudovati takto upravený chorál celým sborem nečiní skorem

větších obtíží, než studovati jej unisono bez veškerého průvoclu. Clititi však na-studovati v téže úpravě choval melismaticicý, jest takřka nemožno, při nejmenším velmi obtížno. Avšak přímo ne-možným jest průvod melismatického chorálu svěi•iti orchestru, byt by skládal se i ze samých umělců na slovo vzatých.
Nehledě tedy ku žalmovým tónům a responsoriím, jež v skutku lze velmi účinně harmonicky á capella provésti, považujeme varhany, resp. harmonium, za jedině prakticky možné prostředky harmonickélio průvodu chorálu. Rediteli kůru a varhaníku jest dle tolio počítati s hotovým faktem varhanového priivodu chorálu, na základě systematicky vypracovaných předloh. Organum comitans ad Graduale et Vesperale homanum, jakož i průvod varhan k Ordinarium Missae, zvláštního to otisku z Graduale, vydal papežský typograf I3edř. Yustet v Řezně. Posléze jmenovaná kniha ne-měla by scházeti na žádném cliúru, kde ryze církevní hudba se pěstuje; stojít pouze 3 koruny.
A nyní obratme se k průvodu varlian v praxi !
Záležít pi-i průvodu chorálu právě talc na případné síle a barvitosti tónu varhan, jako při průvodu skladeb moderních, pročež důležito, ano i nutno, aby všude, kde pěstuje se chorál a vicehlasý zpév s průvodem varlian, byly řádné varhany.
Nemusít a nemoliout varhany každého kostela býti právě strojem bohatě disponovaným a co nejmoderněji zai•ízeným; pokládáme však za nutné, aby i ten nejnepatrnější stroj varhanový opatřen byl pinou chromatickou klaviaturou jak v manualech, tak i v pedále, dále spojkou pedálovou a těmito hlasy: Principal S', viola di gamba 8', kryt S', salicional S' a subbas 16'. Bez těchto právě uvedených hlasů a mecllanických přístrojů není umělecký průvocí kteréholeoliv zpěvu vůbec možný, tím méně průvod chorálu. Tot zajisté nad míru skromný požadavek na důstojně zařízené varhany, a přece, jak zkušenost nás poučuje, v přemnohýcli případech přepjatý, uvažujeme-li o velikém až do-sud počtu nedostatečně zařízených, neumělecicy disponovaných a nevlcusuě