účastníků měl v rukou: E itollre . Cena neváz. výtisku i zl. S kr.

ncíp,`vIt k „Oltcíli`'. Cena výtisku

reformu církevní liudby potřebné diecésuí Jednoty Cyrillsl:é h. 1;.

Š1
Ts_rercicu kopr jí se bc.~f~latncY. 11 ~lclčlrl~ bude lze obdržeti buďto .,darnra v kněžském a studentském seminái•i, aneb v hostincích sa nrírnnu cenil. V případu potřeby postaráno bude o noclehy bezplatné aneb za mírný poplatel: i v clomecll soukromých. Ilíni tíčaaIníči Itcčlrt' sc řilrlrí,rí rr`as ~injdcic do ~. slyna/ s vdrínínr, jakrho noclčlrrr sobř přcj, 1r ,5řerlrčdr dičcčsní •7cdnoti, (.•, llské Iha •dos. _Ihatíkcr, profesora bohosloví v Hradci hrálové. I" .ldalbčrtinrl postaráno bude též o stnruosaíní sa
Ilúi-lrotr [•[1111.
hřr č1,k'cní r-Irorrílu jest třeba, aby každý z c Gradurrli Poluauo, vydané u B. Yusteta v Bezu, (I m. So pf.), vaz. I zl. GS kr. (2 m. So pf.).
hír čaic'evrí r kostelníllr	c7"rr lirlo-ueiii užije se brožovaného 15 kr., vázaného od 22 do 27 kr.
012,` tyto klriki,, jakrzčr i jizer' krrdčbninj, pro
v době exercicií bude míti na sklady`' pokladn{l: 1 ohnan, knilrkuj~čc r' Hradci Iv álo~'r

Základní rysy o historii hudby chrámové, zvláště chorálu od prvních dob křesťanských až po dobu dnešní.
Přednesl na IX. exerciciích Cyrillsk}ch v Praze Dobr. Orel, vicerektor v Ilradci Král. (Pokračování.)

'/. těchto dějepisných clat každý po-zná, že v X. a XI. století liturgie římská se zpěvem gregoriansl: m v krajinách slovausl:ých nabyla půdy, což ani jinak díti se nemohlo, měly-li kraje slovanské zůstati ve spojení se Stolicí římskou. A že zpěv gregorianský se u nás šířil jako v ]crajinách jiných, litovati nemusíme; vždvt stal se základem naši slávy zpěvné, dal zvláštní ráz písním nejen náboženským, ale i světským národů slovanských. Něhypinosf, posvátnost a důstojnost z chorálu římského přešla do chorálu slovanského, zvláště do chorálu českého. Odkud že vzal zpěv slovauslcý svoji diatonilcu, odkud že má všude elegickou malou tercii místo moderní vel]:é, odkud to, že vytryskuje z těcli písni našich tolik krásných hudebních myšlének, byt i píseli sebe kratší byla? To vše z chorálu římského. Právě, že národy slovanské s vírou kí•esfanskou při-jaly také pravý lcřesfanský zpěv, že s vírou zalcoicnila se v srdcích jejich hluboká něha a ráz zpěvu křestanského, proto teu duch jeho pronikl je celé, pronikl i jejich světské písně, jimž národové ostatní se obdivují.
Srovnávejte jen některou melodii našich staroslavných rorátů Hradeckých s latinskými částkami chorálu římského, na příklad s marianským I-Zyrie, a pře-svědčíte se, že nejen myšléul:a za myšlénkou, ale nota za notou naprosto se shodují. Melodie písně Svatováclavské

jest vzata z melodie Noticerovy sequence »Mediá vita in morte«. A jihoslovanské písně i světské nejsou nic jiného, než individualisovaný římský chorál. Není zajisté nikoho, kdo by si nevážil ]:větů slovanského zpěvu; a proto nemá býti též nikoho, kdo by si nevážil stromu, na němž květy naše vyrostly, chorálu církve katolické. Než bohužel nevděk je ve všem 1: církvi katolické, tedy i v tomto případě.
Ve století X. a XI. rozšířil se tedy chorál po všech zemích křestanslcých, dosáhl svého rozvoje a zatlačil zpěvy liturgie gallikállské, ambrosianské, ano i po Španělích do té doby kvetoucí liturgie mosarabické, — v celku shrnuto: zpěv gregorianský, sv. Rehořem u p r a v e n ý stál ve stol. X. a XI. na výsluní slávy, na vrcholu.

Období M. (1100—1300)‑
V dalších stoletích, jedenáctém až třiuácténi, zústal sice poklad melodií Reliořových neporušen, ale vedle starých melodií skládaly se nové. každý klášter chtěl míti pro svého patrona neb zvláště uctívaného světce vlastní, bohatými zpěvy vyzdobené ofticium. Proto skládalo se mnoho antifou, responsorií, hymnú, sequencí, ale málo mší sv. Iáomposice byly dobré, ale umělecké výše, Ielll:osti a originality melodií starých nedosáhly. Nejlepším asi ploclem této doby jest ofticium