1898, Ročník XXV,

YŘI I1Lc
CIAsoFis
pro katolickou llndb» pos-v~ tnou
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveň
ORUN OUGNÉ MXOxY MULU
Majitel, vydavatel a redaktor:
F. J. LEHNER.	C1S10 S. a 6,
{',j111 1111111111 111111111111 litil 111111111111111111 liii 11111111 M111 11 lililli 1111111 IIIIIIIIIIIII1U1 1 luil 1111111111111 limil i 111 1 evinrnneaerinnmi rennurnwn!nnmmncnwnnn!ml
Deváté exercicie Cyrillské v Praze.
Napsal F. J. Lehner. (Polcračováni a dokončení.)

Jako vždy, zahájeny jsou též deváté exercicie Cyrillské chorálními službami Božími a to v chrámu Emausském, kde den co den otcové řádu sv. Benedikta Pána Bolia chorálem cliválí a velebí. Cyrillisté do Prahy k exerciciím zavítavší, kteří chorál emausský ještě ne-slyšeli, po cestě na Slovany živě hovoi"•ili o deklamaci cliorálu. Každému z čtenářů »Cyrilla« utkvěly v paměti články o předmětu tomto v jmenovaném časopisu před nedávnem uveřejněné, v nichž P, Alban theorii sestejňovací horlivě zastával. Putujíce nyní do opatského chrámu Páně, vyměňovali si vzájemně náhledy o přednášce chorálu, těšíce se na porovnávání theoretických pravidel se skutečným přednesem. V chrámu emausském kladla se tehdáž nová dlažba, za kteroužto příčinou služby Boží konaly se v královské kapli, kam účastníci uvedeni jsou. Konventualní mše svatá počala Introitem, po němž následovalo Kyrie. Hudebníci, kteří nilcterale nebyli s to spřáteliti se s theorií sestejňovací, jak v »Cyrillu« slovem i notovým příkladem znázorněna byla, nyní valně se upokojili, slyšíce, jak při zpěvu nápěv se slovem rozmanitě se pojí, tak že jednotvárnost, jíž se děsili, ustoupila oduševnělému přednesu. Když po skončené bohoslužbě hosté z Emaus do domu Svatováclavské záložny se vraceli, rozpředl se na zpáteční cestě ještě živější hovor o jmenovaném

předmětu, načež vicerektor, llobroslav Orel, v přednášce dvě liocliny trvající promluvil o historii hudby chrámové, zvláště chorálu od prvních dob Icřestanských až na dnešní dobu, která na jiném místě listu tohoto se uvádí. Výklad svůj zakončil chorálním cvičením, k ně-muž zvolil zpěvy pohřební, jichž knězi i učiteli nebo řediteli kůru třeba jest znáti dokonale, za kteroužto příčinou přinesl a účastníkům rozdal litografované hlasy, dle nichž s přítomnými pohřební chorál cvičil.
Odpoledne pokračoval v chorálním cvičení P. Emilian Paukuer, zvoliv k tomu různé zpěvy z »Graduale Romanum« je-jichž nápěvy analysoval a předzpěvováním na krásu jejich upozorňoval, jak čtenář z přednášky jeho pozná, která následovati bude.
Nutným doplňkem cvičení chorálního byla další přednáška o sťarých toninách církevních, v které i-editel, Jan Zelinka, jasně a názorně jednotlivé toniny církevní charakterisoval a objasňoval pří-klady, jež nejprve na tabuli pracoval a napotom na klavíru pi•edehrával, zavděčiv se tím nemálo veškerym varhaníkům, jakož i přítomným Cyrillistům. Důkladná přednáška bude v »Cyrillu« uvei cjněna.
Den namáhavé práci věnovaný za-končil se pobožností adorační v kostele křižovnickém o 7 hodině večerní. Renaissančni kostel sv. Františka u mostu