kuje, celá melodie slova tolio, ale i text bude jasnější.
Ku pravidlům o deklamaci chorálu připojeno ještě budil toto
gjZpívej s přiměřeným citem! Jest názor namnoze už rozšířený, že chorál se má zpívati úpině objektivně, nic subjektivního že se do nělio nemá vkládati ; že se má zpívati tak, aby vážnosti jeho žádný subjektivní cit nerušil, neprofanoval; že se má zpívati tak, aby do-jímal tak tajemně, jako dojímá kamenná soclia Božstva s posvátným klidem před sebe liledícího, které se nedá světskými dojmy smyslného světa vyrušiti; zkrátka, že se nesmí zpívati s citem.
Co o tomto názoru souditi?
Ncjsem přítelem citlivůstkářství; a velice nemile jsem byl dojat, když mne jednou pozvali sloužit mši sv. a pak při té mši sv. s tak příliš theatrálním citem chorální Credo zpívali, že jsem se věru ani věty z Creda nemohl pořádně pomodlit, ba docela jsem se spletl tak, že jsem se ani nemohl vzpamatovati, co jsem už recitoval a co ne.
Ale nemohu uznati ani ten názor za správný, podle kterého se z cliorálního zpěvu má vůbec cit vyloučiti.
Věc bych rád odbyl zkrátka. 1 táži se : Je chorál zpěvem? »Je zní jednohlasná odpověď. Je-li však chorál zpěvem, má rovněž jako jiný zpěv původcem svým c i t, takže proti př i r o z e n é povaze chorálu hřeší, kdo ho zakazuje s citem zpívati.
Choralisté mají v lidu na služby Boží shromážděném vzbuzovati náladu náboženskou slavnosti církevní přiměřenou. Jak pak moliou přiměřenou náladu vzbuzovati, když se jim poroučí, jak jsme nahoře viděli, by všecky tony stejně dlouho drželi, a když se jim ještě s rozkazem tímto dá zákaz, že nesmějí zpívati s citem ?
Zpívati bez citu je zkrátka nepřerozeno. Jako jinak dojímá text »Pu e r natus est nobis«, než text »Vox in Roma audita est, ploratus et
u 1 u 1 a t u s« ; jako mne jinak jímají slova »CrudelisHerodes«, nežslova »Jesu dulcis memoria«: tak budu tyto texty také, nechci-li zapříti přírody, s různými, ovšem jednotlivým textům pi-iměřenými city zpívati.
Mimo to se stanoví hlavní pravidlo pro zpěv choráLií : Z p i v e j, j a k m 1 u‑
v í š ! I toto pravidlo vymáhá, by se chorál zpival s citem. Nebot stanovím-li

pravidlo : Z p í v e j, j a k m 1 u v í š, neminím, aby se zpívalo tak, jalo mluvíme něco lhostejného, ledabylélio, nýbrž jalo mluvíme, když hlasitě nejrozmanitější city srcíce svého vztahující se na věci nejvznešenější a nejsvětější chceme vyjádřiti.
Dotud o deklamaci výhradně jako umění z p ě v á k o v ě; ještě mi budiž do-volena poznámka o deklamaci, která je spolu jaksi umění skladatelovo.
Jde mně o psalmodii a recitaci (odpovědi). V psalmodii velmi mnoho obtíží působívala a působí m e d i a t i o a f i n a 1 e, čili, určitěji i-ečeno, otázka, k o l i k slabik podložiti pod mediaci a finale. Spory o tuto věc jsou už stary. Svatá kongregace obřadů ve svých officielních knihách liturgických dávala tu z n a m e n a t i slabiky, na kterýcli se měla melodie měřiti. Když však se spory neurovnaly tímto způsobem, nýbrž ještě vice při-ostřovaly, přestala kongregace rokem 1,879 počínajíc slabiky ty znamenati. liícdně tedy není dosud o věci naší nic rozhodnuto ani nic přikázáno, aniž za-kázáno : je nám tu ponechána volnost.
H a b e r l užívaje té volnosti a touže přece po jednotě, vydal několik knili liturgického zpěvu, v nichž slabiky, kde by se měla melodie měřiti poznačil jednak číslicemi, jednak tučnějšími písmeny. Rídil se tu pravidlem: T o l i k slabik zpívej pod mediaci (finale) kolik má medi ace (finale) not. Pravidlo toto ovšem může vésti k jed-notě ; ale, má-li se rythmus melodie pře-konati přízvukem slovným, k tomu třeba nesmírné píle a sil až velmi zdokonalených; nebot jenom zpěvák pině hlasem vládnoucí dovede přízvuku slovnému v každém okamžiku zjednati nadvládu nad rythem melodie.
Mluvil jsem o této věci s různými pány ; ti pak mně všiclini přisvědčili a uznávali za lepší metlioclu, pokud možno rythmus melodie v mediaci a finale za-chovati tím způsobem, aby zároyeii ani přirozený spád přízvuku slovného ani srozumitelnost zpěvu újmy netrpěly. Uvedu příklad. Podle H a b e r l a by se mělo zpívati:
ex utero ante luciterum ge-nu-i te. nebo: et tibi reddetur ~-otum in Je - ru-sa-lem.
Zdaliž není o mnoho lepší a přirozenější zpívati :