--56

t i š k a H r u š I: y, jejiž mistrná polyfonie velebně zazuivala prostorami svatyně, v níž umělec byl ki•těn a kde jakožto pachole na kruchtě zpívával. Dokonalým přednesením mše »1<;cce Dominus veniet« uctila dojemně farní Jednota Cyrillská v Hořících slavného rodáka svélio. Ušlechtilé pol}-fonii odpovídaly důstojně chorální části mešního formuláře. Po mši svaté zahájil zpravodaj jakožto předseda Obecné Jednoty Cyrillské cvičení církevně-hudební p r o s 1 o v e m, poukázav na historický význam Obecné Jednoty Cyrillské, nahražující zrušená bratrstva literatská, která pěstovala rovnoprávně oba druhy zpěvu círl:evnílio, latinský i čest:ý, jsouc takovou měrou pokračovatelkou jejich a spojujíc přerušenou minulost s přítomností.
Jednota Cyrillská, jejíž zi•ízení vyvoláno bylo nezbytnou potřebou doby přítomné, značí tudíž návrat k živým tradicím minulosti a zakládajíc se na přirozené povaze národa, jest nezbytným: doplňkem života církevního. Po proslovu byl prvním předmětem cvičeni c h o r á 1; theorii o starých toninách pi•ednášel F r a n t i-š e k j i r á s e k, ředitel kůru v Jičíně, praktické cvičení s účastníky měl Professor ll r. J o s e f 1lI r š t í k společně se zpravodajem, načež týž předseda Jednoty diecésní konal přednáší:u, v níž odpoví-dal ma otázku : »Jaká má býti liudba církevní?« jakožto praktický odborník, který za let farářování v osadě své za pomérů nepříznivýcli v duchu církevním zpěv chrámový reformoval a zveleboval. O d p o l e d n e konal ředitel Jirásek s účastníky praktické cvičení ve zpěvu vícelilasém, aby přítomní hudebníci se-znali názorné, kterak mají se sbory svými skladby církevní cvičiti, má-li jimi posvátná bohoslužba skutečně a důstojně oslavována býti. K večeru odebrali se veškeří účastníci do clěkanského clu-ámu Páně, aby den pilné a namahavé práce dokončili přeci nejsvětější svátostí. V pro-gramu meclitačním, v němž zastoupeny byly vedle českých skladatelů rovno-právně staří mistři Orlando di Lasso, J. Croce a Palestrina, stupňovala se hudební meditace od nejjednodušší skladby pro jeden lilas až k osmihlasé vele-skladbě Palcstrinově pro dva sbory. Zpívalo se »á capella«, s průvodem varlian, ojediněle též s průvodem quatetta trombonového a smyčcového. Mezery mezi jednotlivými čísl}- programu vypinil}' se mistrnou lirou ua výborné varhan}', které

krátce před tím pro Hořický chrám po-řízeny byly. Pobožnost zakončila se výstavem nejsvětější Svátosti a požehná-ním. Byla v pravdě korunou exercicií Hořickýcli.
Při zpívané mši svaté d r u h é h o d n e, kterou za assistence sloužil předseda diecésní Jednoty Králové-Hradecké, před-nesena jest Missa »I; hora passa« od 1. u d v í 1: a V i a d a n y, jakožto ukázka nejjednodušší polyfonie starých mistrů, po jejíž skončení konalo se druhé cvičení chorální tímže způsobem, jako dne pi•edcházejícího, načež aiásledovala dúkladná picdnáška Monsignora 13 o li u-m i 1 a H a k 1 a, děkana Hořického, o vývoji hudby církevní. Jelikož dne příštího měli účastníci exercicií oslaviti mši svatou samostatně chorálem i zpěvem vícehlasým, cvičen jest s ními v liodinách odpoledních případný cliorál Introitu, Graduale, Oíiertoria a Communio, načež ředitel Pilař předsevzal s nimi zkoušku skladeb vícehlasých. Po slcončemém cvičení šlo se pod večer do chrámu Páně na požehnání, o kterém starší kaplan Hořický, František TNIelich, zpíval u oltáře střídavě s lidem v lodi chrámové shromážděným litanie k nejsvětějšímu Jménu Ježíš, Otče náš, Zdrávas :Maria, antifonu Mariánskou »Pod ochranu tvou« hymnus »Zvěstuj "I éla« a závěrečný po-zdrav »Pochválena a pozdravena« od F. J. L e h n e r a, čímž se ukázalo, že s touže láskou, jako zpěv liturgický, pěstuje se v Hoi•icích z p ě v 1 i d o vý, jemuž Jednoty Cyrillské stejnou péči věnují. Ceské požehnání vesměs zpívané bylo krásným doplňkem exercicií, jímž mnohý z účastníků byl k následování povzbuzen. " e však při zpěvu lidovém nevšední ítkol připadá v a r li a nám, učinil po požehnání ředitel J i r á s e k výklad o varhanách, seznámiv přítomné varlianíky s veškerým zřízením moderních varhan, jakými chrám Hořický se lionosí. _1by pak ani sl Ionelc dne bez užitku nebyl, k žádosti přítomnýcli kněží opakoval s nimi vicerektor D o b r o s 1 a v O r e 1, ucitel zpěvu v bohosloveckém semináři v Hradci Králové, zpěvy liturgické, které kněží při bohoslužbách pi•ednášejí.
Jako oba předcházející dnové zahájen i t ř e t í d e n zpívanou mší svatou, kterou za assistence sloužil místní děkan, při níž účastníci exercicií zpívali choráluí partie řízením zpravodajovým, části vícehlasé řízením Pilařovým. Produkcí touto se ukázalo, čelio lze v poměrně