— 82 —

pitdou neznámou, dnes s úžasnou rychlostí zkušených hudebníků vpravovali se do ducha jeho, patrně si oblibujíce ve vnadách a půvabu líbezuýcli a ctihodných nápěvů ryze církevních, z nichž vane tisíciletý ducli vznešené liturgie. Cvičení clioráluí vystřídalo se c v i č e n í m v í c e-li 1 a s ý ui, řízeným sbormistrem Pilai•em, lzterý improvisovanou zkouškou přítomné ředitele kůrů názorně uváděl ve způsob, jakým sbory své cvičiti mají, má-li pi-i službách Božích s kruchty zaznívati zpěv, který osadu dole v lodi shromážděnou ku zbožnosti uclivacuje.
K S.liodině šlo veškeré shromáždění společně do kostela na požehnání, o kterém se zpívaly litanie k nejsvětějšímu Jménu Jeí'.íš, Otče náš,Ldrávas Maria, antifona »Pod ochranou tvou«, hymnus »'Zvěstuj Těla« a závěrečný po-zdrav »Pochválena a pozdravena buď nejsvětější Svátost oltářní« od zpravodaje pro lid složené. Předváděl-li se do-sud účastníkům chorál a polyfonie, přišel nyní na řadu z p ě v 1 i d o v ý v národě českém veledůležitý, Izterý za tou příčinou v Jednotách Cyrillslzých s nevšední horlivostí se pěstuje jakožto podstatná a veledůležitá část zpěvu posvátného. ll7ě10 se tím zřejmě ulzázati, jak lzrásiiě a zajímavě lze utvářiti odpolední bohoslužbu, při které kněz a lid sti-ídavě zpěvem Hospodina velebí. Invokace litanií prozpěvoval u oltáře starší kaplan hořický, František Melich, jemuž sbor lidu lzrásně odpovídal. Litanie, jakož i ostatní zpěvy nesly se tempem živě pohyblivým, právě takovým, jaké zpravodaj na mysli měl, když lidové tyto zpěvy slzládal, z čehož i zřejmě soudil, jak jemnocitným hudebníkem jest ředitel, který pravé tempo dokonale vystihl. Alternativní zpěv litanií, lidové sbory modlitby Páuě, Pozdravení andělského, autifony llarianské a hymny k nejsvétější svátosli združené se zpívanými modlitbami kněze, jakožto jedině oprávněného solisty bohoslužebného, splynuly v zaokrouhlený, též se stránky umělecké dokonalý celek, Izterý bezděčně mohut‑

Hostí uclivacoval a zbožností dojímal. Ukázalo se, že Hořická jednota oslavuje vzorným způsobem posvátnou bohoslužbu, vzdělávajíc zároveň osadu nejen zpěvem umělým s kruchty, nýbrž také velebným zpěvem lidovým, pojavši v obor činnosti své všeclzy věřící, kteří po pi-íkladu sboru liturgického s touže láskou oddávají se zpěvu obecnému. Požehnání vesměs zpívané bylo lzrásným doplňkem e-ercicií.
Le pal< při zpěvu lidovém nevšední úlzol připadá varhanám, následoval po požehnání poučný výklad ředitele Jiráslza o varhanách a novověkém sestrojování jejich. V posledních letech po-kročilo varhanářství měrou neobyčejnou. Stroje novověké dalece vynikají nad varhany z dob minulých pocházející, nahrazujíce nejlepší orkestr. A chrám Hořický, jalzož má vzornou Jednotu Cyrillskou, má rovněž dolonalý stroj varhan, který vyšel z dílny Em. S. Petra a pořízen byl nákladem 6000 zl. Bylo tudíž znateli a mistru Jiráskovi lze, aby seznámil způsobem názorným účastníky s veškerým ziIzením moder lÍch varlian, pi•i kterémžto vysvětlování mnoliý z piI-tomaých ředitelů kůrů dostal laslzominy na podobný stroj, v přední řadě zajisté ~ ylzladatel sám, jehož horlivosti i nadšení se to bohdá i poštěstí, aby mistr nlěl pohotově stroj mistrný, na němž by molil osvědčovati své umění.
Ačkoli za tahových výkladů slunce sklonilo se již k západu, ueunavní Cyrillisté zejména z i-ad přítomných kněží žádali, aby i poslední hodina denní věnována byla k opakování liturgických zpěvů, jichž kněžím jest pi-i bohoslužbácli přednášeti, čehož s nevšední ochotou ujal se vicerektor D. Orel, učitel zpěvu v boliosloveclzém semináři Králové-Hradeckém, k úkolu tornu v přední radě povolaný. Tahovou měrou za soumraku zpěvem liturgickým slzončil den skutečně narnáhavý, ale požehnaný, který mnohým posvítil k lepším názorům, jiné pak utvrdil, aby v díle započatém s nadšením po-kračovali.
(Pukračuváuí.)