o
 Ý ~ J á ~y~~b1N3~ ~

Centrální
katolická knihovna
3 IIII111111I In111I

katolickou	pOsvflitnon CTR=SzÉ.
vydavatel a
1896. Ročllik XXIII,	F. J. LEHNER.	Číslo 8.
~I ~ inunuunnunnumunmunun i i nu ~ nni i nuunnununn innunnunnnnunnunminnununuunnnnuunmunnnninuunmunnuunnunuununnnunuugi nuunnm muuuumi nnunnnnnninnnnnndnl~
Listy kněze benedilztin~~ z klaštera Emnskěho v Praze
o zpěvu chorálllím.

Milý pane řediteli!
Ač suchopárný byl teu poslední dopis můj, mám přece za to, že trpělivě a pozorně jste ho četl a také dobře mu porozuměl, zejména tomu, co o figurách tonových jsem v něm zaznamenal; jest to pojednání nad míru důležité, poněvadž právě tyto figury tvoří ten zvláštní rythmus, jímž chorál od hudby moderní tak nápadně se liší; dnes palc především vhledem na tyto figury přísné pronáším pravidlo, od něhož nesmíte se uchýliti, nechcete-li chorál poškoditi: figury to-nové musí totiž ve zpěvu docela pravidelnou formou se pronášeti, aneb, abych docela jasně se vyjádřil: j e d n o t l i v é tony každé figurace jsou si co do délky časové docela stejné.
A proto prosím, dbejte jen co nejsvědomitěji na přesné zachovávání tohoto základního praviula dobrého rythmu chórálního. Podstatou při přednášení melodií ěhorálních jest plynné, líbezně, 4mile dojímající zaokrouhlení a varování šé v eho toho, co se obyčejně nazývá tvrdým , hranatým a příkrým. A proto nesmí jeden ton býti zkracován, jiný naproti tomu prodlužován, protahován. Liší se sice jednotlivé tony na vzájem svou- silou a mohutností, svou hudební zvláštuostí,a cenou, ale nikdy a nikdy neliší s; od sebe délkou časovou. Ne nadarmo tedy opakuji, že v chorálu jsou si co do délky všechny tony docela

rovné, a přirovnal bych noty chorální asi tak zvaným čtvrtnotám moderním
i 	a 	~~•
Proti tomuto přísnému předpisu o rovnoměrnosti figur a této stejnosti jednotlivých tonů, kteráž přece jest do-cela přirozenou, velmi zhusta se chybuje, a sice zvláště nevčasnou snahou, aby text krásně byl recitován; tu pak ]clade se na jednotlivé slabiky přízvuk, jenž jest příliš silným, řekl bych tlustým, a tím docela přirozeně se stává, že tony předcházející a následující nápadně se zkracují. Jestliže ale to má býti krásným, pak věru nevím více, co krásným jest.
Než, tak zdá se mi, že pozoruji na tváři Vaši, ač od sebe jsme vzdáleni, jakousi rozpačitost a silnou pochybnost. Vím již, příteli drahý, co chcete namítati a snad zavděčím se Vám, když ze srdce Vašeho promluvím a všecky ty námitky sám pronesu a vysvětlím. Přede-vším chcete říci: »Vy tvrdíte, že noty chorální jsou sice do délky všecky do-cela stejné. Já však vidím ve svých knihách chorálních noty a skupiny not rozmanitých tvarů. Jsou-li všecky tony sobě rovny, proč označují se notami rozličných tvarů, a co nápadnějšího ještě jest, nazývají se noty ty dokonce: longa, t. j. dlouhá: _, brevis, t. j. krátká: _, semibrevis, t. j. docela krátká: . ]iž tyto názvy označují rozličnou délku ča‑