třebí, chce-li se mu kdo dobře a přesně přiučiti. Příčina této obtíže spočívá v tom, že rythmus chorální od u7oderuí hudby v mnohých důležitých věcech se odcliyluje, dále, že moderní rythmus stal se nám, abych tak řekl, druhou při-rozeností, takže jej často, aniž bychom to věděli, do chorálu přenášíme. Nauka o rythmu chorálním bvla během předešlého století rozličnými falešnými theoriemi pokažena, ano ztratila se úpině a musela v době naší opět býti odkryta, či lépe řečeno, znovu vynalezena. Vyšlo najevo, že rythmus ten jest velmi jemné povahy, že s textem podivuhodným způsobem spadá, a že pro svou vnitřní rozmanitost v několik málo stručných pravidel sjednotiti se nedá, ta]<: jako státi se to muže u moderního rythmu taleto - vélio. Během posledních čtyi-iceti let pilným studiem pravda poznenáhlu byla objevena; ovšem že při tom i mnohá pochybení se stala, jichž neblahé účinky až po dnes se jeví. V nejnovější pak době Benediktin Pothier celou tu důležitou otázku dokonale objasnil. J iž s toho-to dlouholetého pátrání a poznenáhlého vynalézání zřejmo, že věc ta není snadná. Sděluji Vám, co za nejdůležitější po-kládám:
i. Rythmus chorální docela rozdílný jest od rythmu hudby moderní. Rythnlus hudby moderní v tom záleží, že tatáž lhůta časová — tak zvaný takt -- vždy se vrací, a že podle tohoto vždy stejného schematu pohyb melodie se spravuje a poi-ádá. Dále, že v mezích této periody časové jednotlivé tony dle rozmanitých, docela pi-esuě vymči-ených lhůt co celé noty, co půlnoty a co čtvrnoty se měří. Ani jedno, ani druhé o chorálu neplatí, a kdo by tyto pojmy aneb noty rozličné hodnosti (~I ~) vedle sebe pro melodie chorálu užíval a dle toho zpíval, ten by chorál modernisoval a tím ovšem i kazil.
2. Chorál má spíše rythmus v o 1 n ý, jejž nazývají »oratorickým« čili »řečnickým«, poněvadž v mnohých věcecli s volnou řečí (prosou) souhlasí. jestit základem dobré i-eči pevná a rythmická skladba, byt by se to i tak snadno nepozorovalo. Rythmický postup meči jest dle Cicerona, v oboru tom zajisté nejzku."Senějšího mistra, krásný pohyb, piný rovnoměrnosti, jenž na malých lhůtách časových, jakoby na stopách veršových, jež výborně k sobě se hodí a chůzi krásy dodávají, spočívá.

Kdežto při řeči vázané jenom určitých stop veršových smí se užívati, jež mimo to i v určitém pořádku za sebou musí následovati, jest to pí-i řeči volné (nevázané) ponecháno úpině na vůli a přání řečníka, jalcé stopy si zvolí a v jakém postupu je sestaví.
Obrátíme-li to, co nyní řečeno, na chorál, musí se říci:
cc) že v chorálu jisté hudební lhůty časové působí rovnoměrnost pohybu;
b) že tyto lhůty jsou velmi rozmanité a že v úpině volném postupu za sebou následují a docela zvláštní rythmus tvoří.
3.	Lhůty časové, kteréž tuto rovno-měrnost působí (v moderní hudbě »takt«) jsou v chorálu »figury tonové«, čili ze dvou až z pěti touů utvořené hudební jednotné skupiny. V hudbě taktové čítá se pi-i tak zvaném »tripeltal:tu« stále: 1, 2, 3. INlá tedy figura časová anebo míra tři částky, kteréž i po způsobu stop veršových (~)V~_J) naznačiti se může. V sudých zpiisobech taktu čítá Se : I, 2, aneb 1, 2, 3, 4, a proto mávne ve dvoučtvrtním O taktu stopu veršovou íJV jednou, ve Oním taktu ale dva-krát. Tato pak míra časová opakuje se v témž hudebním kuse stále. V chorálu jsou hudební stopy veršové o dvou až pěti tonech, a sice v nejrozmanitějších ZpŮSObeCh: VVr lJlJr VVV 11VV Vt1V 11VVt1 atd.
Nenásledují za sebou tytéž stopy veršové, nýbrž rozdílné, a jediné pravidlo při tom jest zákon rovnoměrnosti, jejž skladatel v hudebním svém citu choval a dle něhož i melodie utvoi-il. Snad to, co o volném rythmu řečeno, jasněji pochopíte, sestavím-li Vám rythmické přízvuky jedné periody z Cicerona a jedné ze starých melodií chorálních.
lJr V Vl! VVIJV lJV V VVVV U VVV
VVIh V VV VVV VV VVV
(Quid, quod salus sociorum summum in periculum
ac diserimen vocatur, quo tandem animo ferre de‑
betis? [pro lege Man. V.])
Alleluja na druhou neděli adventní (Grad. Ben.):
VV V VVV V~ VVLIVVV VvV VV
VV, VVV V VVIJ VVVVVV VVv
4.	Bohaté modulace, kteréž často při jedné slabice textu se nalézají, jsou dle těchto figur tonových odděleny, a tyto figury určují postup aneb rythmus me-