- 7 -

rech dusud žije pravý duch Cyrillský, zdali někde snad ještě ustavičně nestraší duchové á la Schieder• meyer, llrobisch, Diabelli ...
Mimo tyto měl zmíněný výbor ještě jiné důleiité přičiny a cíle pii svém usnesení, jichžtu uskutečnění však očekávati lze jen tehdáž, dostane-li se mu hojné tak podrobných, důkladných a potěšitelných zpráv, jako jsou právě následující dvé zprávy z obou divčích paedagogií pražských. „Alen — namítne snad někdy — ,cui bonum? K čemu věděti tieba, co zpívají či nezpívají nastávajíci učitelky? Vidyf nebývaji ani chorregentkami, ani sbormistryněmi pěveckých jednot, ani církevními komponistkami?« Na to oclpovídáme: Tiebas toho všeho dosud aspoň z pravidla nebývalo (výjimky jsou nám ale všem zajisté zvláště ze ženských klášterů známy), pece dovolujeme si tvrditi, ie učitelky světské i ieholn[ mohou býti neméně činnými a horlivými apoštolkami Cyrillské reformy; nebyl by Tvůrce pohlaví jejich obdaiil tak znamenitými vlohami hudebními, takovou vroucností, vielostí a lahodou hlasu, kdyby těchto darů nemély užívati piedevšlm k Jeho sluibě a chvále, nýbrž snad jen pro obveselování lidí na divadlech, zábavách a koncertech. A není-liž jeden z hlavních úkolů Cyrillských, péstování dobrých lidových písni církevních, v rukou učitelek? Nejsou či aspoň nemobou-li býti }torlivými a prospěšnými členy sborů Cyrillských a kůrů vůbec? Či má jen sbormistr a chorregent zuáti pravého ducha Cyrillskýco, a členové sboru s Wittem v čele zpívati po »\\'ittovsku„ a s I)iabellim po diabell(ov)sku? A ne-jsou-li zvláště na venkově také učitelky částí »iutelligence»? A tu mohou zajisté ve společenském hovoru mnoho prospěti dobrému vkusu a názoru o pravém zpěvu cirkevním. Doufám, ie tyto důvody stačí, aby pochopitelno bylo, proč usnesl se výbor Obecné jednoty Cyrillské vyžádati si kosteluich repertoirů nejen z mužských, ale i ze ienských paedagogií.
A. 'L c. k. ústavu pro vzděláni učitel e k v P r a z e zaslali nám dp. Václav Černý, professor náboienství, a professor zpěvu p. Jan Mašek seznam velmi obšírný a podrobný. Vyjí-máme z něho toto: Písní lidových (ke mši svaté, k poiehnání, ke kázání) zpívá se na ústavě vice než jo. Mše: »Missa in festis solemnibusa z ,Ordinarium Missae,- (zasluhuje zvláštní zmínky a chvály), dále „Exultet„ od \\ itta, »Salve Regina supra modum IIL„ od Stehleho. Po různu jmenovati sluší tyto skladby: „Ave verum Corpus,, od Mozarta, -Ave Maria„ od Stehleho, Rafaela, Seylera, Montenuova, »Abua Redemptoris Mater„ od Pergolesy (!), »Miserere- 3h1. ze sbírky „roo Can. tica sacra,,, edidit Fr. Hamma. Konečně různé zpěvy (nejvíce 3hlasé) od Beethovena, Foerstera, Stecicra, Horáka, Pivody, Schuberta, Jelena, Mettdelssohna, a zvláště prof. ústavu Jaua Maška (»Te Deunt», ,Veni sancte„ a j. v.), který za své vý

borné působení jako učitel zpět-u vyznamenán byl zvláštním pochvalným dekretem c. k. zemské školní rady pražské.
B. Druhou zprávu zaslaly nám ctihodné škulské sestry de N. D. ze soukromého ústavu pro vzdělání učitelek u svaté Anny v Ječné ulici.
Jak písni obecné tak i skladbám figurálním (t. j. umělým vícehlasým) věnuje se zde péče svědomitá. Písně obecné vybírány bývají z kancionálu svato-Janského a I3ergmannova-Drůblcova. Tento obor má na starosti professor zpěvu p. J. Maýr. Sk]adUy vícehlasé cvičí z pravidla ctihodné sestry samy. Následující seznam piesvědčí každého o vytiíbeném vkusu horlivých cvičitelek; jsou to s malými výjimkami vesměs skladby z Ceciliánského katalogu vybrané, tedy piesnč církevní.
Nalézáme zde: 3 mše od Jos. Hanische, a to Op. 20., zz, a 23.; dále po jedné mši od Jos. Foerstera (,,de Beatau), F. Skuherského op. 43., A. \Viltbergra op. 9 , Groissa, Greitha op. 20, L'ischoffa, Krauritschke op. 4., Vikt. Bergra, G ithlera, Halíka, IIofťmana; litanie I retanské od Kiíilcovského, Lehnera a Greitha; různé jiné zpěvy od Jeremiáše, Chmelíčka, Horáka, Hausmanna, Sychry a j. N-.
Smíme-li souditi z nadšení, jaké ctihodné sestry pii soukromé rozmluvě s pisatelem těchto iádků také pro piesnou hudbu církevní na jevo daly, pak těliti se můžeme blahou nadějí, že v útulné kapli jejich za nedluuho uslyšíme nejlepší a církvi nejmilejší zpěv — neumy ]Zehoiovy.
Končíme svůj referát radujíce se z toho upiímně, že na obou pražských paedagogiích pro učitelky pěstuje se iádný zpěv církevní. Smíme-li se alespoit poněkud odvděčiti za rychlé a ochotné zaslání podrobných seznamů, tož mimo nejuctivější díky oběma jmenovaným pp. professorům jakož i cti-hodným sestrám dovolujeme si oba ústavy upozorniti na hudební katalogy Cyrillský a Ceciliáuský, kdež naleznou hojnost skladeb pro ně zvláště se hodících; zvláště piipomínáme jména: Haller, Greith, Kiížkovskv, Sychra, \Viltberger, Witt, P. Teresius a S. Maria.L těchto zase snadností a ne-strojenou půvabností nejvíce zamlouvá se Mich. Haller.	E. P.
Z k11TU křižovnického. Odkazusice laskavé čtenáře na zprávu lonslcou (»Cyril(», XXIT., 2S.), doplňujeme ji skladbami v roce právě uplynulém nově nacvičenými, jak následuje: Cainer (Missa »Hodie Christus natus est„), Gruber Jos. (Missa festiva „in hon. ss. Yetri et Pauli« in F, „in hon. sc. Annae„ in C, »in hon. sc. Caeciliae,, in A lj), Victimae paschali„ 6h1., Casciolini (3h1.), Mitterer-Scltenk (.In hon. sc. Caroli Borrom.u, instrum.), Schildknecht (»Reauiem„ a »Libera„ 3h1.). Ze sbírky »roo Cantica sacra,, pro 3 chlapecké hlasy nacvičeno 6 nových »Pange lingua,( (jichž pučet dostoupil se 4 Sychrovými a dvěma Thielenovými, k provozování již přichystanými, čísla 46, jedno-