— 4 —

v masách posluchačů. Chlum dirigoval s duší s tělem. Rozkoš bývala to dívati se na jeho řízení. Postava drobnější, ale piná ohně. Tělohyb, každým coulem úměrný, plynný a elegantní rostl s přednesem a obrážel všecky jeho stránky. Taktovka krátce a vinovitě se pohybující bývala vždy tam, -kde jí bylo třeba, ano i v nejrozsáhlejší polyphonii, jako důkaz obzvláštního v tom ohledu mistrovství. Hlasy po ní šly jako by elektřinou vedeny byly. Stávalo se často, že byl Chlum po takové produkci od hlavy k patě zpocen a takřka vysílen, ale toho ani dost málo nedbal. Byl ve svém živlu a štastný. Bez rozpaku byl by začal produkci novou a ještě jinou. Jaké měl smýšlení, to vysvítá z toho, že když ho někdo chválil, honem obracel řeč jinam, aneb si z té chvály tropil žerty, aneb se ironicky usmíval, jako by chtěl říci: »Ty se mi posmíváš, čtveráku!« — Opravdu, pýchy v něm nebylo, ač byl muž závidění hodný. By1 oa i při svých největších úspěších skromninký jako beránek. V témž pak duchu vy-chovával i své žáky, uče je zpívati ku cti a chvále Boží a ne pro slávu a chválu lidskou. Jsa povahy přísné, bez obalu káral ve škole všecky zlozvyky a marnivosti, které sebou zpěváci pi•i‑

nášeli. Vypěstoval tak zdárně na sta dokonalých zpěváků, z nichž mu mnozí mají co děkovati své nynější povolání. Mimo jmenovanou Cyrillskou školu působil Chlum ještě mimořádně v jiných ústavech hudebních a i sotilcromě vyučuje hudbě; po více let zastával výtečně úřad chorregenta při dominikánském chrámu Páně u sv. Jiljí, pěstuje směr výhradně Cyrillský ; v jisté době cvičíval i alumny v k. a. semináři. Také literárně byl činným. Psával články do »Cyrilla« a nejvíce se zpamátnil sepsáním: »Cyryllské školy zpěvu«, kterouž zůstavil jako nejlepši dědictví jednotám Cyrillským. Vyšlo již třetí její vydání a každoročně tisícové přiučují se z ní posvátnému zpěvu. Není lze v tak malém rámci vypsati a vypočítati všecko co ušlechtilý, nad míru dobrý a vroucí ten muž učinil. Zasluhoval by jistě, aby někdo celý jeho život se vším vzorným snažením za přiklad Cyrillistům vystavil a po zásluze ocenil. Tato kratičká vzpomínka měla za účel vzdáti příslušnou čest muži, ]sterý Církvi svaté svou neunavuou pílí tak horlivě slouiil a po-vzbuditi laskavé čtenáře, aby se za spásu duše jeho vroucně modlili.
R. i. p.
Clem. ]izaJ'ner.

Obecná Jednota Cyrillská.
A. VÝROČNf ZPRÁVY ZA ROK 1895. Morava.
Dieeése Brněnská.

Rodonín. S radostí Vaší Důstojnosti oznamuji, že naše farní Cyrillská Jednota po dlouhém spánku vzkřisení své slavila. Jelikoi se tak stalo k ponutu vdp. děkana a protektora, doufám, ie první a nejstarší farní Cyrillská jednota na Moravě se nejen udrží, nýbrž i rozkvete, jestliže podpory dostane zejména od těch, na kteréž zcela spoléhá. Pohližeje nazpět na veškeré 25tileté působení pii zdejším chrámu Páně, vděčné si piipomínám vdp. děkana Václava Oharka, kterýi co zakladatel (roku 1874) piesné liturgického zpěvu bohoslužebného sobě velikou zásluhu získal, mne pak usilovně a laskavě podporoval. Nemenší podpory se mi dostalo od zvěčnělého dp. Štěpána jelínka, který od r. 1874 až do r. 1883 ani jedné zkoušky literátského sboru nevynechal a členy sboru o posvátných výkonech horlivě poučoval. Budii mu Pán Bůh štědrým od

platitelem na nebi za veškerou práci a lásku jeho. S podobnou vděčností vzpomínám si na tehdejší vpp. kaplany, josefa Hrazdira, t, č. faráie, a Tomáše Špidlu, nyn[ faráie v Prušankách, za vše-mocnou pomoc i podporu. S vděkem jsem pamětliv téi veškerých členů iiturgického a literátského sboru, kteří po dlouhá léta po celodenní těiké práci za každého počasí, v dešti i nepohodé svědomité zkoušky navštěvovali a při každé bohoslužbě radostně spoluúčinkovali. Jim patii ta největši zásluha, nebol stali se spoluúčinkujícími pii nejsvé-Ťější oběti, v níi Beránek Boží za nás se obětuje; vzdávaje všem vroucné díky zároveň žádám, abyste i na dále při piekrásné bohosluzbé horlivě spolu-účinkovali. Odplatu na tomto světě nehledejte.La to však jistě tam na nebi hojné odměny dojdete,
Konečně nesmím zapomenouti na zemielé