-70

vlastního ústrojí a slabé konstituce. Jeden bědoval, že nemá dechu, druhý si stěžoval na závrať, ti•etí tvrdil, že by ho chůze ve vedru a potu lc smrti utrápila, čtvrtému posléze bránila tělnatost. Kdo by se trmácel stoupáním na tak vysoký, tak nepi-ístupný, tak pustý vrch. Strach jest velká věc. Byl tudíž hlouček mužů chrabrých a odvážlivých, srdcí bojovných bez bázně a strachu pi-íliš nepatrný.
Z počátku bylo nás jen několik a to rozptýlených po různých končinách v Cechách a na 'Moravě, kteří si podali ruce k společné práci. Prapor Cyrillský časopisem tímto rozvinutý stal se střed i-s k e m, kolem něhož z hloučku vzrostl zástup, ze zástupu vojenský šik, který zpěvem svolával nováčky od veškerých končin vlasti. Když šik vzrostl v plulo, nastala potřeba řádné organisace, aby takticky bylo lze v před se bráti a v díle započatém s výsledkem pokračovati. Zi•ízením Obecné Jednoty Cyr i 11 s k é a sní souvisejících odvětvených Cyrillských Jednot farních po diecésích, spravovaných vedle pi-irozeiiého zákona samosprávy C y r i 11 s kým i Jednotami diecésními, vojsko Cyrillslcé se sorganisovalo, aby za jednotného vedení v pochodu statečně pokračovalo na všech stranách, pokud úpiného vítězství nebude dosaženo.
Jsme na pochodu.
Jak se nám dai•í?
Máme-li pochodem kráčeti bezpečně k vítězství, jest třeba, abychom dokonale seznali poměry jednotlivých čet, zde postupujících, jinde odpočívajících, jinde snad i pi-íliš dlouhému spánku se oddávajícícli. Malovati pi-íliš do růžova, kde skutečných růží není, neprospívá. V táboic Jednot Cyrillských má se to podobně jalco v životě lidském vůbec a spolkovém zvlál`tě. Všeliké spolky a tudíž i jednoty Cyrillské skládají se z lidí. A člověk? Jest nádobou pi•íliš kiclilcou. I duch nejpružnější a nejráznější časem ochabuje z důvodů zcela pi-irozených. Pi-íliÍnou prací, pi•ekážlcami v cestu kladenými, nedosti utěšeným výsledkem, lhostejností činitelů povolaných k hájení a poduorování , nevraži\ ostí lenochů plodné práci přelzážejících, úskoky zlomyslnílzů osení potem zalívané zákei-nicky ničících ochabuje přirozenou měrou i mysl relcovná a srdce statečné. Ob čas jest ticba obroditi se, k novým bojům posilniti se, k nové práci osvěžiti se.

V požehnaných dobách duševního obrodu pi-icházívá člověk k poznání nedostaticů a chyb, do srdce prací a útrapami ochablého vlévá se nová Izrev, která napotom proudí bujareji veškerými cévami a žilami života duševního, člověk unavený omládá a pouští se v zápas života, aby šťastně dokonal, co šťastně započal.
Má-li člověk pi•ítele, jemuž lze po-stesknouti si, jehož sdílné srdce rozumí starostem a útrapám, povíme-li mu, co nás souží a trápí, odlehčilo se nám. Bi•ímě, které nesou dva, jest o polovinu lehčí. Soucit jeho, dobrá rada, kterou nám udílí, jest rosou vadnoucí květ osvěžující, jest olejem, jímž rozbouicné viny mění se v klidnou liladinu. Talcoaým důvěrných přítelem jest »Cyril l«, jemuž lze s pinou důvěrou otevříti srdce,
u něhož lze hledati rady a útěchy, je-muž lze svěřiti, co pouze pi•ítel s pi-ítelem sdílí. Jsou záležitosti, ]zteré ve výročních zprávách Jednot Cyrillských z moudré opatrnosti se zamlčují, aby vypisováním uepi•íznivých poměrů a osob rozvoji života Cyrillského p~ekážejících stav méně utěšený se snad ještě více nezhoršil. Vyskytují se mnohdy věci
c h o u 1 o s t i v é, o kterých dlužno mluviti pouze s nevšední opatrno.stí a šetrností, které však naprosto zamlčovati neprospívalo by věci Cyrillské. Jsou rady a p o ]c y n y, které každý našinec s vděkem pi•ijme a radostně uvítá, jestliže jimi upozorní se, co by bylo ku pro-spěchu, rozkvětu a zdárnému vývinu jednoty Cyrillské bud Obecné, anebo Jednot diecésních a farních. Jsou z ku-š e u o s t i a poznamenání, která pro stručnost anebo z opatrnosti méně se liodí pro články a dopisy, za to však výborně lze o nich mluviti ve zvláštní rubrice,
v níž lze zahrnouti všecko, čeho Cyrillistům věděti třeba. Jsou myš 1 é n k y, které mnohdy jako blesk hloubavou duši osvítily, jejichž jasná záic jest s to tem-notu mžikem objasniti a jalzo meteor barevným světlem oslniti.
Veškeré záležitosti, rady, zlcušenosti, myšlénky tohoto druliu možno ]cu po-učení, povzbuzení a užitku veškerých Cyrillistů zde v »Cyrillu« s prospěchem uvei•ejiiovati. "1_a tou pi•íčinou zahajuje redaktor novou rubriku: »J a ]z s e n á m
d a i í ?« do které lze vše zaí-aditi, co by zájmům našim společným prospívalo.
Je-li hudba posvátná a pěstování její společnou záležitostí veškerých Cyrillistů, jest povinností jedli oli o kaž-