— 63

sídce hospodáiské, která u nás konána byla, oživila výlet dobrov. hasičů, který 29. července 1894 Uyl poiádán, a zábavu téhoi spolku tq. února t, r. konanou.
Jednota nezapomínajíc na pracovníky své hlavní a na svoje podporovatele, přičiňuje se, aby alespoň částečně se jim odvděčila.La tou piíčinou zpěvem svým oslavila stříbrnou svatbu svého hlavního zakladatele a čestného člena pana uadučitele Ferd. Karafiáta, jubileum pětadvacetileté svého předsedy dp. faráře J. Kučery a jmeniny poklad-nika svého p. učitele AL Pospíšila.
Ani letos neopomenula Cyrillská jednota piijati dvakráte sv. pokání a nejsv. svátost oltářní.
Na majetku piibylo. r ročník »Cyrilla«, dvě partitury a blasy Pašijí od Nešvery, t svazek Po. svátných blahulů a kniha protokolů.
Toť tedy potěšitelný stav jednoty, který vy• nikne ještě více, dodáme-li, že i stav pokladny utěšeně se vzmáhá (zbýváť v pokladně zo zl. 78 kr.) a že naší Cyrillské jednoty opět si počínají všímati mulové a jinoši.
Naproti tomu potkala nás v roce právě minulém krutá rána. Zemiel v 5ubíiově p. Fr. hiikan, učitel, jeni za několikaletého působení v obci zdejší mnoho si získal zásluh o jednotu naši, jsa horlivým jejím pracovníkem. Čest budiž památce jeho!
Jinak uplynul celý rok šťastně a spokojeně. Pro nový rok zvoleni jsou při volbách: pied

sedou dp. Josef Kučera, farám; místopředsedou a cvičitelem p. nadučitel Ferd. Karafiát; jednatelem Arnošt Karafiát a pokladníkem p. učitel Alois Po-spíšil. Do výboru zvoleni jsou dále pp.. učitel Edv. Hampl, Fr. Lilka, Fr. Vodák, Alois Pospíšil, Antonín Růiička, Vincenc Smíd. Za náhradníky: pp. Theod. Sorčálc, josef Dostál, Fr. Langr.
Pii volných návrzích navrhuje učitel Arnošt Karafiát, aby alespoň jedenkrát za dva roky se pořádala zpěvní produkce, kterýž návrh byl přijat.
Vzpomínkou na jeho Svatost a jeho Veličenstvo ukončena tato valná hromada.
Ku konci nemám plání jiného, než aby naše Cyrillská jednota dál a dále zkvétala. Kéi Pán nebeský ochrannou Svou rulou drži nad námi, aby blesky nepřátelství míjely nás. My s radosti otvíráme náruč kaidému novému členu; kéž jenom hojně jich přibývá ku roji našemu. Pracujmež dále s chutí a s nadšením, šiime ty vzácné, důstojné a velebné písně Cyrillské. Sami pak s vroucí myslí péjme chválu Hospodinu v tom útulném kostelíku našem, aby častokráte nastaly chvíle blaiené a krásné, v nichž pěje básník:
Velebná dobo, v stánku když Páně dědina celá hlaholem zpívá,
přizvukují kol reky a stráně,
a na všech boiské oko spočívá.
Josef Kučera,	Arnošt Karafiát,
farář, předseda.	učitel, jednatel.

DOPISY,
Arcidieeése Pražská.

Z Plzně. (J i n d y a n y n í.) Doufám, že se veledůst p. předsedovi Obecné jednoty Cyrillské jakoi i všem přátelům posvátné hudby chrámové zavděčím, podám-li zprávu o nynějším stavu chrámové hudby v král. městě našem.
Jak známo, byla již r. 1886 zaloiena u nás farni Tednota Cyrillská, od níi sobě veledůst. pan předseda mnoho sliboval, těše se, jak v IX. ročn. „Cyrilla« p[še, »ie velebný kostel sv. Bartoloméje, který mizením architekta Mockra tak krásně a nákladně se upravuje, zastkví se i sourodým zpěvem chrámovým, a staroslavná Plzeň, druhé po král. Praze město české — stane se učitelkou celého kraje. A jak z několika zpráv v následujícím ročníku »Cyrilla« vidno, počaly skutečně vystupovati u nás červánky, zvěstujicí, že Plzeň, ta bašta českého západu, nezůstane Saharou, nýbrž stane se i na poli cirkevním semeništěm, ochránkyni i šiiitelkou nadpozemské meči matemské při bohoslužbě církevní, starého, vznešeného churálu. Bohuiel, červánky ty, tak velice obrod chrámové hudby u nás slibující, snad ani ne ve dvou letedh se u nás ztratily a starý šlendrián opanoval na kůru opět svoje staré misto.
Nebudu tu široce vypisovati, jaké skladby se

tu provozovaly, k tomu často ještě velmi bídně, povim to zkrátka: byly to skladby, které, jak trefně P. Krutschek ve svém díle »Die Kirchenmusik nach dem Wi]len der Kirche,, píše, »unter die Rubrik — Schund — geh&reu.« Uvedu jen ně-která jména : Fiihrer, Schiedermayer, -Diabelli, lepší Horák a j., a to už postačí. O nešporách a chorálu ani nechci mluviti. Tak asi jej musil slovutný Alban Stolz piednášeti, jinak by se nebyl o tomto andélském zpěvu, který zajisté samým Duchem sv. církvi vdechnut byl, tak nepiíznivě vyjádiil. !e by pak také nějaké piedpisy byly, jež se týkají chrámové hudby, to tu na kůru bylo neznámo aneb znáti se nechtélo.
Tyto poměry, které se ovšem v poslední době změniti ui nedaly, trvaly až do jara roku letošního, kdy za ieditele kůru zdejšího zvolen pan Norbert Kubát, bývalý meditel kůru v Kolíně, rázný a nadšený Cyrillista. Nový pan ieditel provedl reformu ihned, jak se míká, od základu, a již dne 9. biezna pěla Plzeň při mši sv. Hospodinu piseň novou. Provedena toho dne 4hlasá mše od Stehlea »Salvo Regina,, s průvodem varhan, které mimo-chodem iečeno, patií k nejkrásnějším varhanám v Čechách. Provedení jeji bylo na první vystou-