~ .f
1895, ROČlllk	~~~. .
~! J

YRI I~LI
oASC F I S
Pro katolickou h1ldbu posvátilou
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku, zároveň
ORGAX U EM iMOxY CYR=SU.
Majitel, vydavatel a redaktor:
F. J. LEHNER.	Číslo 7,

Řeč biskupa Dra Huberta Simara,

kterou o valné hromadě diecésní jednoty Cecilské v P a d e r b o r n u dne 6. června o církevní hudbě proslovil, v níž zahrnut jest poučný i bohatý program. Nejdůstojnější biskup, který jakožto dlouho-letý profesor v Bonnu jest proslulým učencem, jsa kromě toho dLikladným hudebníkem výkonným, promluvil slova mající význam i platnost nejen pro diecési Yaderbornskou, nýbrž také pro kruhy širší, jimiž mnozí poučeni, povzbuzeni a posilněni budou. Majít zajisté slova biskupská zcela jiného významu než pouhý článek časopisecký, jsouce officielním lilasem velepastýřským, jimž biskup k stádci svému mluví. A tak jako sv. Otec a kongregace ritů z nařízení jeho vydala přiměřená a časová nařízení v příčině hudby posvátné k biskupům italským, kteří nemeškali dle návodu toho se zachovati, tlumočíce pastýřskými listy vůli i rozkaz náměstka Kristova, určitě rozkazujíce, jakou cestou a jakým směrem náprava bráti se má: podobně počínají si nejdůstojnější biskupové různých zemí i diecésí světa katolického zde i za oceanem, uznávajíce jednomyslně nápravu i zvelebování zpěvu posvátného za jednu z důležitých záležitostí církevních, jimž zejména kněz věnovati má zvláštní péči jednak na skutečnou oslavu slur.eb Božích, jednak ku poučení a vzdělání lidu věřícího. "Zpěv v duchu církve pěstovaný stal se takto záležitostí obecnou, jako i Církev naši obecnou býti vyznáváme. Jest tudíž

řeč biskupa Yaderbornského minulého měsíce proslovená jedním z velečetuých projevů, jimiž my, Cyriilisté, kteří pro-vedení zásad církevních na poli zpěvu posvátného za úkol životní považujeme, věnujíce mu toliiz lásky, tolik nadšení, tolik času, zvláště se těšíme a vzájemně povzbuzujeme k setrvání na oné záslužné a klopotné dráze, po které drahně let s různými výsledky se béřeme. Cím bližší takový hlas bývá, tím vroucněji jej vítáme. Řeč zní do slova, jak následuje:
Důstojní, velectění členové
jednoty!
Dopusfte mi přede vším vyjádi•iti velikou radost, jakou mi způsobilo četné účastenství této schůze. Potvrzuje se tím opětně zkušenost mnou již často nabytá, že smysl a zájem pro snahy jednoty Cecilské též v mé věrné diecési ustavičně do širších kruhů proniká, a událost tato poskytuje mi naději, že v době nedaleké žádoucí reformu zpěvu církevního bude lze všudy provésti. Při snaze, raziti totiž cestu reformě této, nejedná se mi snad, jak vám všem dobře povědomo jest, o osobní libůstku, nýbrž o jednu z nejposvátnějších a nejdůležitějších povinností. Biskupu dostalo se netoliko štěstí a cti, že smí vykonávati nejvznešenější a nejslavnější úkony liturgické, jehož úřadem jest bdíti i nad tím, aby ve veškerých kostelích jeho diecése konala se bohoslužba způsobem