— 42 —

mají neskonale větší význam nad jakákolivěk poučování a snahy osob soukromých a jednot tímže předmětem se za-nášejících. Auktoritou převažují mnoho-násobně Cyrillské exercicie, nadšené řeči, články »Cyrilla« a odborné spisy. Jsou to nařízení arcipastýřů, náměstků apoštolských, spravujících Církev Páně, kteří mají moc, aby daný rozkaz nezůstal pouhým slovem, nýbrž aby slovo stalo se tělem. Mají moc, aby živými orgány svými bděli nad tím, zdali vůle jejich stává se skutkem. Mají moc, aby odstraiiovaly se překážky, které snaze ušlechtilé v cestu se staví. Mají moc, aby cestou jimi upravenou bralo se po-slušné stádce berlou bdělých pastýřů spravované. Mají moc dozírati a připomínati, aby proud bral se řečištěm vy-mezeným a nezaplavoval břehy, nýbrž je zúrodiioval. "L důvodů těchto jest každé nařízení biskupské žulovým sloupem, který s ostatními, bezčetnými sloupy podpírá klenbu světového vele-chrámu, v němž » NIusica sacra« věčně velebí Beránka Božího. Slovy biskupskými se vždy poznovu potvrzuje, že Cyrillská jednota za úchvaly a souhlasu nejdůstojnějšílio episcopatu v Čechách a iia Moravě vzniklá a mocné ochrany jeho neustále se těšící kráčí cestou pravou, kterou nyní Jeho Svatost ar, rozkazu jeho sv. kongregace ritů diecésím italským píedpisuje.
Italský časopis »Nlusica sacra« v Mi-láně vydávaný seznamuje nás s pastýřskými listy italského episcopatu, který ve smyslu dekretů řínislcýcli počíná v život uváděti zásady z Ríma stanovené nejvyšší hlavou Církve katolické.

Monsignore Agostino Ribolcli, biskup z P a v i e, předpisuje na základě římského regolamento v deseti pravidlech zcela určitě a rázně, čeho v příčině liudby posvátné ve své diecési míti žádá:
i. Zavedení officielních knih chorálnícli ve smyslu dekretu papežského.
2.	Veškeré skladby cirkevně-hudební, jichž dosud v lcostelícli se užívalo, budtež průběhem tí•í iněsíců prostřed,iictvím farářů kurii ku prozkoumání zaslány.
Příště nesmí žád.iá skladba v kostele se přednášeti, která není výslovně od biskupské komise scliválena.
Do tří měsíců budiž kurii oznámeno jméno, způsobilost a program varlianíka.

S. Každý varhaník musí si opatřiti vysvědčení způsobilosti biskupské komise zkušební.
6.	Rovněž nesmí žádný farář dovoliti zpěváku spoluúčinkování na kruchtě kostelní bez podobného vysvědčení.
Ládnému varhaníkovi anebo zpěvákovi nesmí se uděliti místo na celé živobytí, nýbrž pouze ua tři léta, vyjí-maje varhaníky a zpěváky na kathedrále.
S. Duchovní diecése jsou povinni bez průtahu oznámiti kurii veškeré nešvary, které v příčině hudby církevní znají a pozorují.
9. Kdyby faráři známému regolamento kongregace ritů se nepodrobili, odsuzují se při prvním přestupku k po-kutě io lírů, při dalších přestupcích anebo úpiném nešetření propadají přísnějším trestům.
io. Chovanci biskupského semináře budtež pilně vyučováni zpěvu clioráliiímu dle officielních vydání, schopnější též ve zpěvu uměleckém a v předmětech církevně-hudebních; případná pro-vozování v lzostele semiuářském a v určitých duech v kathedrále jsou nařízena.

Podobný list pastýřský vydal dne i i. ledna Monsignore i g i n o B a n d i, biskup T o r t o n s k ý, zahrnující 6 pravidel, jalo tuto stručně se uvádějí:
i. Olilášení papežského regolamento veškerým kostelům farním a vedlejším.
2.	Připomenutí zvláštní varhaníkům.
3.	Civilním i vojeuslcýui kapelám v kostele hráti se zapovídá; pouze o průvodech a pohřbech lze hudbu za jistých okolností dopustiti.
Zvláštní ustanovení o hudbě figurální s průvodem anebo bez průvodu varhan nebo nástrojů ludebních.
5.	Yěstováuí chorálu gregorianskélio dle officielních knih cliorálních.
Povzbuzující doslov.

Monsignore E r n e s t o Fontana, biskup C r e m o n s k ý, promluvil k duchoveustvu diecésuímu dne 22. dubna, ohlásiv, že ustanovil komisi šesti osob, v níž zasedají 4 kněží a 2 laikové, ku zkoumání skladeb, které v kostelích dlužno přednášeti, zároveii pořídil předpisy pro varliany, varhaníky a lwdbu nástrojovou, napomenuv faráře, aby devět pravidel v život uvedli opatrně, avšak rukou pevnou (con prudente condotta, ma con mano ferma).Llatého tohoto pravidla šetřiti vždy káže vůbec moudrost pa-