— j I —

magnus«, čtyřhlasý mužský sbor od J. DieUolda. 2. »Proslov,,, jejž sloiil a piednesl p. St. Michálelc, bohoslovec IV. r. 3. „Salvum fac regem,, 8hlasý mužský sbor od Gransina. 4. 1,0 sociální otázce katol, duchovenstva,, přednesl pan Jan Snížek, bohosl. IV. r. S. Introdukce na harmonium od Poláka, již zahrál p. Fr. Horák, bohosl. IV. r. 6. „Kristus příklad pokory,, postni píseir z XV. stol od Miřínského, pro 41'lasý mužský sbor upravena od Trojana Turnovského ve stol. XVI. 7. „Adagio-Finale,. Smyčcové kvartetto od Haydna; přednesli pp. bohoslovci Kerner, IV. r., Lonský, I. r., Čihák,
IV.	r., Klenka, I. r. 8, »Sicut cervus desiderat ad fontes aquarum,, chorál z Bilé soboty — pak IV.,
V.	a XIII. zastaveni křížové cesty pro 2 hlasy s průvodem harmonia od Witta; text pieložil J. Lařičanský; přednesli pp. Klepl Jas. a Mikeš AI. 9. ,,Hodie eris mecum in paradiso, a »Consummatum est,, smyčcové ]cvartetto od Haydna; piednesli pp. Kerner, Čihák, Klenka, Lonský. 1o. „Alleluja,, mužský sbor od Hándla.
Akademii poctil přitomností svou nejd. pan biskup s četnými pp, kanovniky a duchovními Hradeckými. Nejd. p. biskupa řeči srdečnou piivítal praefekt IV. r. p. Jan Sobotka, k níi nejd. p. biskup taktéi srdečným způsobem dík svůj vzdal. Provedení akademie svědčí jak o dobrém vkusu, tak i o značné dovednosti pp. účinkujících. Patrno, že na ústavu pěstuje se chvályhodným způsobem zpěv i hudba, poesie i vážné studium vědecké. Všeho uznání zasluhují všichni páni účinkující, zejména však p. vicerektor »Boromaea, Dobroslav Orel, jenž v semináii zpěvu vyučuje, a p. praefekt kůru Jos. Klepl, který při akademii veškerý zpěv řídil. Budou-li pp. bohoslovci na dráze započaté vždy horlivě dále kráčeti, lze doufati, že obrod posvátné hudby zapustí hluboké koieny po veškeré diecési, k čemuž přejeme z pleta srdce mnoho zdaru,
Dr. Jos. Mrštík.
Ze1iVO. ("Zpráva o p~ ípravné době farní Jednoty Cyrillské v Želivě za r o k 1894.) Poněvadž Jednota zdejši teprv dne 20. ledna 1895 na základě stanov světskou a duchovní vrchností schválených se ustavila, ač již ve skutečnosti ve spůsobě ochotnického sboru bei stanov od listopadu 1893 trvala a působila, může letos jen o piípravné době jednoty naší, totiž od listopadu 1893 do konečného ustavení se jejího zpráva podána býti.
Od té doby, co snahou a úsilím předsedy Obecné Jednoty Cyrillské, vdp. msgra Lehnera, počala v zemích koruny sv.-Václavské pěstovati se obnova kostelního, zejména bohosluiebného zpěvu, počínaly i ve zdejším konventním chrámu Páně zaváděti se skladby vokální, zejmétta chorální responsoria, uAsperges,, uVidi aquam,, mše od Rampise, Jasperse, Schópfa atd., rozličné vložky vokální a t. p. věci. — Však nebylo důsledně pokračováno na dráze nové. Vždy ještě ozývaly se

o službách Boiích na kůru skladby instrumentální FUhrerovy, Diabelliho a j., a za vložky obírány arie, sola a podobné necírkevní kvítí, často z pouhého lidského ohledu. 'Také v tom chybováno, že delší části vokálních mší (Gloria, Credo) libovolně skracoN-ány. Nebylo pravé chuti, pravé energie, a proto ani patiičné důslednosti a vytrvalosti.
Když r. 1893 nový řídící učitel a ieditel kůru nastoupil, neměl skoro žádných zpěváků. Za tou příčinou sestoupil se k vyzvání jednoho z pied. stavených kláštera ochotnický sbor asi 25 členů čítající a účastnil se pilně týdenních cvičení, jež za pomocí ct. učitelstva zdejšího iídil p. Ant. Grulich, nový ředitel kůru. Od té doby výhradně pro-vozovaly se ve zdejším konventním kostele skladby sepsané v duchu obnovy hudby posvátné. Zpráva o činnosti tohoto nového sboru od listopadu 1893 ai do velikonoc 1894 obsaiena jest v „Cyrillu,, 1894, č. 4., str. 31. Od velikonoc 1894 až do konce téhož roku nacvičeno a provedeno mimo rozličné vloiky (od Foerstera, Zelelíského, Leituera, Hallera, NVitta, Palestriny) ještě asi 5 mší (dvě Leitnerovy, Rampisova, Cainerova vánoční a jedna Sch&pfova).
Dvou velevzácných návštěv, kterých se sboru našemu roku minulého dostalo, nelze zpravodaji mlčením pominouti. V červenci zavítal k nám za příčinou výstavy Humpolecké a obmyšlené pii ní přednášky o zpěvu církevním předseda jednoty diecésni, vdp. dr. Mrštik, a súčastnil se též cvičení sboru našeho, jemuž praktickými poznámkami o přízvuku, sesilování a seslabování hlasu a vůbec o náležitém piednesu skladby prospěti neopomenul. Dne 3. srpna pak zastavil se v Želivě na zpáteční cestě z katolického sjezdu Brněnského sám předseda Obecné jednoty Cyrillské, vdp. msgr. Lehner, a řídil sám po dvakrát zkoušky sboru našeho a vzácnými pokyny upozornil na spůsob, jakým chorál, zpěv vícehlasý i obecná píseň piednesena býti má. Sám o tom kratičkou zprávu podal v »Cyrillu, 1894, č. 9., str. 71. V milé a vděčné památce zůstanou obě návštěvy (doufáme, že ne poslední) členům jednoty naší. — Piednášce vdp. dra Mrštíka a produkci pěveckého sboru Humpoleckého, jež o výstavě Humpolecké a současné schůzi a poradě vikariátní dne 3. září uspořádal výbor výstavní, pi-ítomen byl hojný počet našich ochotníků.
Dne 12. července zadány byly stanovy zdejši »Farní jednoty Cyrillské, na místodržitelství, které je dne 3. srpna potvrdilo. Od nejdůst. biskupské konsistoře schváleny byly dne 25. října. Ale teprv v lednu 1895 rozesláno bylo po osadě písemné provolání a pozvání, by především posavadní ochotníci přistoupili za činné členy a pak i jiní osadníci za členy bud zakládající neb piispívající k fární jednotě Cyrillské. ffihlásilo se údů činných 23, zakládajících 7 a přispívajících 28, celkem 58.
Dne zo. ledna t. r. konala se ústavná schůze