-- 22 —

Nečiníme-li tedy dobře, kdyi pilně a úsilně dbám: o to, podle možnosti ovšem, aby Bůh byl dokonale ctěn, aby jeho služby řádně byly obsta rány?
Nekonáme tak z ohledu užitku — a přece užitek sám se dostavuje. Nekonáme tak pro zábavu, a přece i ta se připojuje samovolně, aby se ukázalo, ie sladkost opravdu provází každý skutek dobrý, třeba oběti ukládalo nám jeho konání. Jaký tedy uiitek, jaká sladkost pojí se ke konání našemu?
Jaký uiitek? t. Lepší poznání nejen bohoslužby a jejího významu, ale i samotné víry naší. Vidyi v bohoslužbě se soustieduje, cokoli ve víře je krásného, utěšeného, poetického. TíeUa bychom každému slovu zpívanému nerozuměli, delším cvikem vnikáme ve smysl toho, co častěji zpíváme, a kaž-dým pochopeným slovem rozevírá se nám krásný pohled, jakoby každým pochopeným slovem odha• loval se díl závoje, kterým nebeská kráska — víra — se zahaluje.
2.	Vzděláváme svůj krasocit. Nemine býti lepší školy pro vzdělání krasocitu, jako osvojiti sobé aspofi něco z krásných umění, a to raději něco váiného, opravdového, nikoli titěrného, všedního. Nepochopí krásy básně lzlassické, kdo si všímá pouze jarmarečních moritátů. Nepochopí krásy, jaká je ve vážné skladbě hudební, kdo se jen pachtí po tom, co sluchu lahodi, anebo kdo má za vrchol tvorby hudební nějakou tuctovou polku. Nepochopí krásy klassických obrazů, kdo jeti prohlíži obrázky na balíčcích cikorie a čokolády. A hle, my vnikáme pod vedením zkušeného a své věci znalého pana ředitele hudby do skladeb opravdu váiných, někdy i klassických, ba do tajných krás pramateie hudby a zpěvu, chorálu prvé církve. '!.e tím získáváme i krasocitu vytříbeného, ukazují pak nejen kostelní, ale i světské produkce, ve kterých tím snáze docílíme uměleckého, dokonalého provedení, čím více zvykli jsme cvičiti se ve zpěvu váiném, piesném, posvátném. Aby důkaz toho Uyl úpiný, pomysleme si zpěváky, kteil by byli zvyklí jen zpívati věci sluchu nacvičenému lahodné a postavme je k písním od Maláta harmonisovaným. Co z nich udělají? Paškvil. Hle, to( důkaz pro nás, že vážný zpěv, posvátný zpěv je vydatnou školou pro umělý zpěv vůbec a pro lcrasocit veškeren.
A což, uvážíme-li, jak naše pravidelná cvičení a naše kostelní a mimokostelní produkce nás ponenáhlu spojují jakýmsi poutem společné záliby, pospolitosti, pak vidíme i dalš[ uiitek a zábavu, kterou nám práce naše poskytuje. Víme, že nejlépe se věc dařl, jsou-li všechny hlasy řádně za-stoupeny. Čekáme vidy s touhou, aby ten neb onen ještě přišel, těšíme se, kdyi je už mezi námi, do-vedeme oceniti význam kaidého jednotlivého hlasu pro celek. Jaká to průprava pro iivot společenský, kde rovněž třeba součinnosti všech. Tvůrce Cy

rillských jednot, vdp. Ferdinand Lehuer, pravil nám jednou v semináři Budějovickém: Ručím vám za to, až budete kněžími a budete míti spořádanou Cyrillskou jednotu, ie se vám to bude libiti. To máte talcovou divnou věc: všechno to drií dohromady, všechno je to dohromady sloučeno, jeden za všechny, všickni za jednoho — a ne je roztrhnouti. Tam nebudete míti mrzutost[, jaké v kaidém jiném spolku jsou. Tak nám mluvil. My ovšem posud jsme nedocílili výše dokonalosti a pii malých svých poměrech jí těiko dosáhneme — ale mnoho z této pravdy i v naší Jednotě je patrno. A čeho posud snad není, dá Bůh, ie jistě ještě dosáhneme. Kéž jenom se zbavíme ještě některých osobních ohledů a pracujeme jen pro věc nad jiné dobrou, a nejen pro nás, ale i pro osadu povznášející.
Výsledky roku 1894 znázorituje následující piehled: t. Sbor zpěváků liturgických provedlléta minulého: a) Skladby nové nacvičené: Mše: Jos. Cainer: ,Hodie Christus natus est« ikrát. L. Ebner: »Tubilate Deo« 5krát, »ke cti sv. Josefa„ 2krát, Bedř. Koenen: »ke cti sv. Scholastiky« 2krát, celkem ˘ nové mše provedeny tokrát. b) opakovaly se mešní skladby dříve nacvičené: Fr. Hruška: Mše Velehradská tkrát, t. chorální 3krát. J. Nešvera-. „De beata Virgine Maria„ ikrát. J. Sychra : Mše VI. 4krát, »sv.-Václavská« 2krát. Viadana: „L' hora passa« ˘krát. Bedi. Koenen : „Panis angelicus« ykrát. Mitterer: »ke cti sv. Karla Borom.« krát, »ke cti sv. Tomáše Aquin.,, 5krát. F. Schaller. „Salve Reginas ikrát. Stehle: Missa brevis 2krát, Missa brevissima Skrát, »Salve Regina« 3krát, „Alma Redemptoris mater,, ikrát. J. Schildknecht : uSub tuum praesidium« 5krát, celkem dříve na-cvičených 15 mš[ provedeno 511crát. Úhrnem sub a) a b) t9 skladeb mešních provedeno bylo 61krát. K tomu zpíván vidy dle direktáie piedepsaný Introit a Cummunio z Graduale Romanum chorálně.
Gradua.lia a Offertoria vždy piedepsaná, a sice chorálně z Graduale Romanum, anebo figurovaná 2—6hlasá od skladatelů následujících: Cainer, Foerster, Hruška, Skuherský, Suchý, Zelinka, Cohen, Ebner, Greith, Koenen, Nekes, Nikel, Scraller, Schweitzer, Piel, Witt a j. Zmínky pochvalné spravedlivě zasluhují také skladby samého pana ředitele hudby, ale nechci delšim jich výpočtem nepříjemně dotknouti se jeho slcremnosti.
Také průvod hudební i[dil se vždy přesně předpisy církevními. V postě a adveutě zpíváno úpině bez varhan, což ovšem svědčí již o pokročilém výcviku. Jindy s průvodem varhan aspoá částečným, několikráte i s pěknou úpravou orchestru, kterou dle našich poměrů pro hudebníky uspořádal týž pan ieditel hudby tak, ie piné chvály se mu dostalo od pánů z Hořic, kteií na našem kůru o pouti spoluúčinkovali a hudby dobře jsou znalí.
„Pange lingua« obyčejně chorální, někdy od Sychry, Foerstera neb Traumiihlera figurované.