20
Fac o Jesu, ut non cadam	Chraň mne, abych nesšel s cnosti	
nec incaútus largas vadam	v širou stezku navyklosti	
vias consuetúdinis.	zlé, jež vede k prokletí.	
	Statio X.	
Jesus véstibus nudátur et felle	potátur. — Jeiíše roucha zbavili a žlučí napájeli.	
Ave Jesu, qui nudáris,	O můj Jesu, odstrojený,	
felle étiam potáris	leč i žlučí napájený	
ob intemperántiam.	pro mou nezdrženlivost!	
Fac o Jesu, ut me veste	Dej, o Jesu, by mé tělo	
semper contegam honeste;	počestné jen roucho mělo;	
gulae non indúlgeam.	p~emoci dej nestřídmost.	
	Statio XI.	
Jesus cruci affígitur. — Ježíše přibíjejí na kiíž.	
Ave Jesu, humi strátum	O můj Jesu, již Tě strhli	
quis Te, cruci conclavátum	kati k zemi, na kříž vrhli,	
laetus unquam vídeat?	hřeby protkli! Hrozný zjev!	
Fac o Jesu, ut perféctus	Riď mé touhy v směru pravém,	
omnis meus sit afféctus	by jim nebyl v světu tmavém	
et vagári néqueat.	blud za vůdčí korouhev.	
	Statio XII.	
Jesus in cruce levátur et móritur. — Jeiíš byv na kEíii vztyčen umírá.	
Ave Jesu, dira sorte	O můj Jesu, silou valnou	
ac funésta crucis morte	snášíš tiše muku žalnou;	
dénique qui móreris!	dokonáváš úlohu.	
Fac o Jesu, ut per crucem	Nechat, Jesu, jasnost věčnou	
ímpetrem aetérnam lucem	pro tvou trýzeň nekonečnou	
animábus míseris.	dušem věrným vymohu.	
	Statio XIII.	
Jesus de cruce depónitur. — Jeiíše suimaji s kříie.	
Ave Jesu, corpus Tuum	O můj Jesu, Matka svatá	
Mater hic in sinum suum	mrtvolu, když byla sňata,	
récipit moestíssima.	na klín vzala bolestná.	
Fac o Jesu, ut coróna	Nechf, o Jesu, od koruny	
Tua me, hoc quaeso dona,	Tvé mne spíše zboduou trny	
pungat, non supérbia.	nežli pýcha zlověstná.	
	Statio XIV.	
Sepultura Christi. — Ježíše položili do hrobu.	

Ave Jesu, colo multum corpus Tuum hic sepúltum glorióso túmulo.
Fac o Jesu, doce praxim ut per sacram Te synáxim corde condam límpido.

O můj Jesu, v hrobce sticvoucí tělu Tvému přežádoucí uctívám Tě hluboce.
Uč mne Jesu, svatou stravu v omilostněném jen stavu přijímati do srdce.