--- 14 ---‑

buzena opět k životu. Jednota má již stanovy, které vysoké c. I:. mor. místodržitelství výnosem ze dne 19. ledna 1894, č. 413 schválilo. Jakmile stanovy potvrzené došly, měli jsme první, ustavující valnou schůzi, která velmi přispěla k nové činnosti jednoty. Schůzi zahájil místní správce duchovní a vyložil přítomným, k jak bohumilému a zásluinému dílu přistupují, piihlašuj[ce se k jed-notě Cyrillské. Pan řídící učitel Jan Východský přečetl schválené stanovy, by přišly ve známost, aby se jednota jimi tím více rozšířila a upevnila. Do představenstva zvoleni byli: za předsedu František Mikan, mistni farář, za ředitele zpěvu pan řídící učitel Jan Východský, za jednatele a poklad-nika pan učitel Jan Kothbauer. Účastniků při schůzi bylo na 60, z nichž mnozí přihlásili se za přispívající, činných údů pak ples 40. Činni údové na to velmi pilně přicházeli do zkoušek, které se konaly, vyjímaje měsice pilné polní práce, třikráte v týdnu. Nacvičeno bylo pět 2—4hlasých mší, 15 motett k rozličným dílům bohoslužby a slavnostem církevnim, mimo to tři sbory obsahu světského. Jednotě naskytla se v r. 1894 vzácná příležitost, při které pozornost na sebe obrátila. Delto biskupská Milost, nejd, pan dr. Frant. Sal. Bauer ráčil zavítati dne 3, června do Petrovic k udílení sv. biřmování a generální visitaci. Jednota súčastnila se slavného uvítání Jeho biskupské Milosti, pěla 4hlasně „Ecce Sacerdos„ od Foerstera, pak před náboženskou zkouškou ve škole a při sv. biimování 4hlasné nVeni Sancte«. Výkony Jednoty všeobecně se líbily a došly pochvalného uznáni od samého nejd. p. biskupa a přítomných hodnostáiův. O slavnosti Božiho Těla přednesla jednota u jednotlivých štací zpěvy Fr. Musila. Zpěvy ty však nebylo možno v krátkém čase dokonale dle piání nacvičiti a provésti. V roce tomto dopiní jednota, co v loni scházelo. Jednota se snažila všecky větší slavnosti a svátky zasvěcené zpěvem svým oslaviti a zvelebiti. Zvláště budiž připomenuto, že v předvečer dušiček uspořádala průvod lampionový na hřbitov, kdež za zemřelé 4hlasý sbor zapěla, na vánoční svátky pak provedla nové jitřní zpěvy, pokud bylo lze je nacvičiti. Ostatní ponecháno činnosti budoucí. Telikož Cyrillisté chvalnou horlivost pro jednotu osvědčují, lze doufati, že jednota statečně a zdárně pokračovati bude na dráze nastoupené. V r. 1894 objednáno za 18 zl. hudebnin. Co se z nich posud v kostele provozovalo, s pochvalou všeobecně bylo uznáno. Na počátku nového školního roku 1894/5 utrpěla jed-nota zdejší citelnou ztrátu odchodem mladšího pana učitele Jana Kothbauera do Výmislic. Byl to dokonalý hudebník a velmi milý společník, jenž uměl Cyrillisty svým milým jednáním pro věc Cyrillskou animovat. On též velmi horlivě pomáhal p. řídícímu J. Východskému cvičiti Cyril^ty ve zpěvu; Jednota měla tudíž i síly spolehlivé v oboru hudby, že se odhodlala na počátku r. 1894 poiádati pě‑

vecko-hudební akademii, aby vesuicicému obecenstvu ušlechtilejší zábavu připravila, než jak na vesnicích „muziky« obecenstvo zušlechtují. Tímto vystoupením mimo chrám Páně Jednota velmi se zavděčila a půdy pevnější i přízně v širším obecenstvu nabyla..
K utužení a osvěžení spolkového života působí mocně, jako kouzelný proutek, spolkový prapor. Aby Jednotě zdejší pevnějšího základu se dostalo, objednán pro Jednotu Cyrillskou velký, vkusný a skvostný prapor v ceně 75 zl. Prapor je spolu vzácnou okrasou chrámu Páně. "Zrak kaidého, kdo do chrámu Páně přijde, se zalibením na něm utkví, a zvláště v Cyrillistech, pro které pořízen byl, posvátné nadšení a novou horlivost probudil. Od nového roku 1895, co se v Jednotě Cyrillské spolkový prapor vztyčil, rozproudil se nový iivot mezi zdejšími Cyrillisty, noví opět přistoupili za činné, takie nyní sbor náš na 6o dospělých členů činných čítá. Takový sbor tolika hlasů již něco vydá. A je toho také v našem velkém a vysokém kostele velmi potiebi. Obětavost a obtíže spojené s docházením ke cvičením, zvláště pro Cyrillisty přespolní z Lesonic a Dobelic, odměňuje to radostné vědomí, že nepracují nadarmo, že to činí pro čest a chválu Loží, ie farníci si toho váří, snahu a horlivost jejich uznávají a o výkonech jejich pochvalně se vyslovují.
Nyní konáme přípravy ku slavnosti svěcení Cyrillského praporu a těšíme se na slavnost tu, která v dějinách jednoty zdejší na vždy významnou a památnou zůstane.
Nacvičeno bylo: Mše do C, 4h1. (starší mše, nacvičena. než byla jednota zorganisována), mše do D „Salve Kegina« od Stehlea, 2h1., mše do F 3h1, od Pazdírka, česká mše 4h1. od Halíka, Missa „in hon. se. Innocentium« od Bischofa, „Ave Maria«, 4h1., Offertorium do F, 2h1., „Ecce Sacerdos« 4h1. od Foerstera. ,Venistete«, 4h1., 2 „Pange lingua« 41al., Offertorium 4h1. do ll dur, „Zdrávas Maria«, 2h1. s varh. od Pfoffa. Dvě vložky 4h1. na den Všech Svatých a na dušicky. Štace na Boií Tělo od Musila. Dvě pisné vánoční. Dvouhlasá koleda „Noc pustá,,. Dvě vložky z Cyr. kancionálku ,Omni die« a «Lauda Sion«. Dvě písué ku poiehnání, Ihl. z kana Cyr. Světské: .Žaloba« od Křižkovského, ),Růžinko má« od Bendla, Staročeská«, 4h1. — Chorál posud nebylo možno pěstovat; teprve později, až zpěváci se vycvičí a zdokonalí. — Ku cvičeni dochází 40—50 členů. Cvičí se 2—3krát v týdnu. Nyní cvičí p. řídicí učitel Východský ženské hlasy a předseda mužské hlasy. Takto více se nacvičí, když pak hlasy se spojí, lépe a jistěji sbory se provedou. Cvičilo se, co výše uvedeno.
Zpěv obecný zde značně pokročil. Zpívají se skoro všecky písně z kancionálku Cyrillského ke mši sv., zvláště v neděle. Ve všední dny též