k(atolickoll	posvfttlloll CYR=SZÉ.
1894, Ročník XXI,	F. J. LEHNER.	C1S10 9.
ce II	IIII IIII IIIIIIIIIII IIIII	Ii11141111111111111111 IIIIIIIfIIIIIIIIlIIIIIIIIIiIIIIIIIIIIIII1111IIIIIIIIIIIIII1111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111I11111lllll1111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111111

Oprava dieeésního zpěvníku.
Úvaha ku konferenční otázce Králové-Hradecké diecése z roku 1893.)
Napsal Jan Oliva, kaplan v Cerekvici. (Pokračování.)

Schází u nich také jedno kriterium, které uvádí »Ceaký lid«, L, 32, takto: »Lidovou písní, jakožto pi1znakem pravé povahy a skutečného duchovního života lidu, bude nám jen to, co ujalo se v něm trvale, co alespoň z jeduolio pokolení novinku přijavšího zdědilo se v piné životní síle své na pokolení druhé a třetí. Pak teprve je důkaz podán, že píseň slioduje se již dokonale s povahou lidu.«
»Ach, můj nejsladší Ježíši«; »Mé jsi potěšení, můj Ježíši«. Tyto písně nemají ani stínu z nápěvů starých; povstaly na počátku minulého století, a slova i nápěv ukazují zřejmě na ducha již valně; nečeslcého.«I) »Nedůstojná, nejapná je melodie v písni lourdské, vydané od benediktinů rajhradských. Když jsem ji slyšel poprvé německy zpívati, tu mimo-volně vtírala se mi myšléuka, že pod tuto banální melodii nesluší pozdrav andělský »Ave, Ave, Ave Maria«.2) »2e ve sbírku staročeských nápěvů přibraly se písně »Bože, pi•ed "Tvou velebností«, »O slilédui, Bože věčný,, »Tisíckrát po-zdravujeme Tebe«, odůvodňuje se tím, že všude se zpívají a tudíž znárodněly. budou-li na místo nich zaváděny písně jiné, vymizí užívání jich samo sebou.«3)
>,Cyrillu, 1888, 62. .Cyrilla, >:890, 97•
Kancionálek Mlado-Boleslavskou Jednotou
Cyrillskou vydaný v piecLnluvč.

»V písni »Již jsem dost pracoval« líčí se všecek děj umučení Páně někdy až příliš drasticky.<,') »Tak se nám ukládá kancionálkem (Poimonovýni) zpívati pH mytí a česání tuto spasitelnou liatmatill:u :
„S pláčem sahám po oděvu Daném k smutné památce, jak požíval Adam s Evou zakázané bvoce...«
„Já sic mohu těla špíny
Skrz vodu očistiti,
Ty pal: jen mne od mé viny, Pane, múže~ obmyti.«
Tuším bohumileji že jednati budeme, tahových písniček nezpívajíce; nedámet alespoii nikomu žádného po1iorše.jí.«2)
Nejhůře dopadají písně talc z v. m e š n í. »Skladatelé písní v lcau:ionálku (Poimonově) obsažených, národu svému špatně rymovauou prosu podávají místo básní.«3) — »1'řed Tebou se klaníme«, slova i nápěv dle německého »Wir werfen uns darnieder« v »Cyrillu«, 1888, 9o, rozhodně odsouzená jako ne-podařená. -- »Zde v skroušenosti pa-dáme«, ohyzdná, rozmazlená, světácká, německá píseň, kterou copařské kůry
i) »Vlasti«, VI., 74‑
1) Časopis Matice Moravské, >877, 89-') Časopis M. M., 1877, 87.